ИГРА НА ТРОНОВЕ
Целуната от огъня
Боже, озари ни със светлината си.
Господарю на светлината, закриляй ни!
Покажи ни истината. Порази този човек, ако е виновен,
дай сила на меча му, ако е невинен.
Господарю на светлината, надари ни с мъдрост.
Нощта е тъмна и пълна с ужас.
Виновен!
Убий го!
Боже, озари този мъж със светлината си, избави го от мрака.
Пламъкът му гасне, върни му светлината.
Аря, недей!
Не! Пусни ме! Пусни ме!
Техният бог харесва мен повече от момчето на месаря.
Гори в ада! - Ще гори.
Но не днес.
Орелл казва, че на Вала патрулират врани. Какво знаеш?
Четирима патрулират, двама строители поправят щетите
и двама разузнавачи се оглеждат за врагове.
Колко често обикалят патрулите? - Зависи.
Ако знаех към коя част на Вала вървим, щях да ви кажа.
Иска ти се да знаеш, нали?
19 замъка охраняват Вала. Колко от тях разполагат с войска?
Три. - Сигурен ли си?
Кои са?
Черен замък. - Всеки знае за Черен замък.
Кои други?
Източен страж край морето и Сенчестата кула.
Колко мъже има в Черен замък? - Хиляда.
Лъжец!
Какво ще стане с орела ти, след като те убия?
Дали ще се зарее в небето като изпуснато хвърчило?
Или ще падне мъртъв на земята? - Той не е врана.
Може да го искаш, но той не е един от нас.
Не ме е страх от теб.
Харесвам те, момче. Но ако ме лъжеш,
ще изтръгна червата ти през гърлото.
Хиляда мъже.
Скоро ще разберем.
Не ми е нужна закрилата ти. - Нужна ти е, и още как.
Кой спря Дрънчащата ризница? Кой се застъпи за теб пред Манс?
Струва ми се, че си ми длъжник.
Върни го! - Откраднах го. Мой си е.
Ако го искаш, трябва на свой ред да го откраднеш.
Игрит!
Игрит! Седем ада!
Прав ли е Орелл? Още ли си врана?
Време е да се докажеш.
Положил си клетви.
Искам да ги нарушиш.
Искам да ме видиш.
Цялата.
Не бива.
Напротив.
Защо си още облечен? Нищо не знаеш, Джон Сняг.
Онова, което направи с уста...
Така ли правят лордовете с дамите си на юг?
Не знам. Просто исках да те целуна там.
Стори ми се, че ти хареса. - Хареса ми. Кой те научи на това?
Не съм бил с друга. Само с теб. - Девица. Бил си девица!
Бях мъж от Нощния страж.
Ами ти? Беше ли девица? - Ти как мислиш?
Кой беше той? - Обикновено момче.
Търгуваше с братята си. Имаше коса като моята - целуната от огъня.
Но беше слаб. Не като теб.
Той беше първият. Този след него не говореше общия език,
но беше огромен като бик.
Благодаря. Мисля, че чух достатъчно.
По-добре да се връщаме. Тормунд...
Още не съм свършила с теб.
Кога за последно си се къпал?
Нека не се връщаме. Да останем тук още малко.
Не искам да излизам от тази пещера, Джон Сняг. Никога.
Искам си златото.
Тук пише, че ще ти бъде платено, щом войната свърши.
Вие сте обикновени крадци!
Ние сме бегълци от закона. Имаш късмет, че не те убихме.
Опитай, стрелецо. Ще тикна стрелите в задника ти.
Не може да го пуснете. Той е убиец.
Не и в очите на бога. - Нямате право!
Стига! Само бог може да съди.
Върви си в мир, Сандор Клегейн.
Господарят на светлината не е приключил с теб.
Приближават ездачи.
Лорд Болтън, представям ви Кралеубиеца.
Вдигни го, Лок.
Изгубили сте ръка. - Не, милорд, не е изгубена.
Махнете това. - Да я пратим на баща му?
Дръж си езика, ако искаш да го запазиш!
Освободете я. Простете ми, милейди. Вече сте под моя закрила.
Благодаря, милорд.
Намерете подходящи стаи за гостите ни. Ще говорим по-късно.
Лорд Болтън.
Има ли вести от столицата? - Не сте ли чули?
Станис Баратеон обсади Кралски чертог.
Акостира в залива Черна вода и атакува портите с хиляди мъже.
Сестра ви...
Как да се изразя?
Сестра ви...
Жива и здрава е. Войските на баща ви надделяха.
Сер Джайм не е добре. Заведете го при Кибърн.
Ще умра ли? - Не.
Раната е загнила. Боя се, че трябва да режем.
Най-безопасно би било да отрежем ръката от рамото.
Тогава ти ще умреш.
Не си майстер. Къде ти е веригата?
Цитаделата ми я отне.
Смятат, че някои от експериментите ми са... твърде дръзки.
Мога да спася ръката, ако отрежа до лакътя.
Не ми е нужна дясна ръка, за да те убия.
Мога да отстраня загнилата плът
и да лекувам раната с врящо вино.
Ако имате късмет, това ще е достатъчно.
Ще ви трябва маков сок. - Не искам.
Ще има болка. - Ще викам.
Силна болка. - Тогава ще крещя силно.
Лорд Белиш. - Ваше величество.
Може ли да ви помоля за услуга? - Разбира се, кралице.
Имам основания да вярвам, че домът Тирел
не се грижи за интересите на короната.
Разбирам. Споделихте ли опасенията си с лорд Тивин?
Баща ми е практичен мъж. Ръководи се от фактите.
Аз често ги намирам за пречка.
Той не забравя онези, които помагат на семейството ни.
Щедър е към тях така, както е безмилостен към враговете ни.
Близък сте с Тирелите.
Реших, че може да проучите въпроса, преди да отпътувате.
Ще положа всички усилия. - Благодаря.
Дано усилията ви да дадат по-добър резултат от търсенето на Аря Старк.
Уверявам ви, че ще дадат.
Богове, момче, достатъчно! Това не е хан.
Простете, милейди. - Не говори. Донеси смокини.
Винаги хапвам смокини следобед. Раздвижват червата.
Защо ме призовахте? - Благодаря, че се отзовахте.
Исках да обсъдим някои финансови въпроси.
Изкачих толкова стъпала, за да обсъждам финансови въпроси?
Става дума за кралската сватба.
Чух, че сте участвали в планирането. - Разбира се.
Очертава се пищно тържество, някои биха казали екстравагантно.
Каква полза от тази дума, ако не може да опише кралска сватба?
Разбирам това. - Радвам се.
Но като надзорник на хазната се грижа за финансите на короната.
Разходите ще бъдат огромни. - И?
Водим война, лейди Олена. - Замалко да забравя.
Продоволствията за войската... - Как ли се изплъзна от ума ми?
Домът Тирел осигури 12 000 пехотинци, нали?
1800 копиеносци, 2000 оръженосци.
Осигурихме провизии, за да оцелее градът.
Милион чувала пшеница, по половин милион чувала ечемик,
овес и ръж, 20 000 глави добитък, 50 000 овци.
Не е нужно да ми казвате, че войната поглъща средства. Известно ми е.
Благодарни сме ви за помощта.
Беше жизненонеобходима за опазването на кралството.
Кралската сватба също е необходима. Хората не искат само храна.
Копнеят за развлечения. Ако не им ги осигурим, ще си ги създадат сами.
Техните развлечения вероятно ще доведат до нашето унищожение.
Една кралска сватба е по-безопасна. Не мислите ли?
Съгласен съм.
По традиция за тържеството плаща кралското семейство.
Казаха ми, че сте пияница, нахалник и развратник.
Представете си разочарованието ми да установя, че сте плах ковчежник.
Откъде ги носиш? От Волантис?
Милейди... - Да се спогодим.
Никой не може да каже, че дом Тирел не поема своята отговорност.
Ще платим половината разходи и сватбата ще мине по план.
Достатъчно ли е? - Да. Благодаря ви.
Много добре. Значи е уредено. Приятен ден.
Дай една.
Какво правиш? - Поправям бронята на лорд Берик.
Защо?
Ще бъда ковач на Братството. - Ума си ли изгуби?
Да не мислиш, че Ланистърите ще пощадят ковачите?
Те искаха да ме убият много преди да се присъединя към Братството.
Не си длъжен да го правиш. - Искам го. Нужни са им силни мъже.
И на Роб са нужни. Тръгваме утре. Тогава ти...
Какво? Ще му служа? Цял живот служа на някого.
Служих на майстор Мот, а той ме продаде на Нощен страж.
Служих на лорд Тивин и всеки ден се боях, че ще ме изтезават и убият.
Повече няма да служа. - Каза, че служиш на лорд Берик.
Избрали са го за свой водач. Тези мъже са братя.
Те са семейство.
Никога не съм имал семейство. - Аз ще бъда твоето семейство.
Не би могла да ми бъдеш семейство. Можеш да бъдеш само моя господарка.
Вилем!
Ще ни спасите ли? - Проклети Ланистъри. Дръжте го.
Нищо не съм направил. Аз съм само оръженосец!
Доведете ги.
Това ли са всичките?
Нужни са били петима мъже, за да убият двама оръженосци?
Не е убийство, Ваше величество. Беше възмездие.
Възмездие? Тези момчета не са убили синовете ти.
Видях как Харион загина на бойното поле, а Торен...
Беше удушен от Кралеубиеца. Те бяха от неговата кръв.
Бяха момчета! Погледни ги!
Кажете на майка си да ги погледне. Виновна е за смъртта им колкото мен.
Майка ми няма нищо общо с това.
Това е измяна. - Измяна е да освободиш врага си.
По време на война убиваме враговете. Баща ти не те ли е научил, момче?
Оставете го.
Оставете ме на краля.
Иска да ме нахока, преди да ме освободи.
Така постъпва с изменниците нашият крал на Севера.
По-скоро е кралят, който изгуби Севера.
Придружете лорд Карстарк до тъмницата. Обесете останалите.
Милост! Никого не съм убил. Само се оглеждах за стражите.
Съгледвач. Обесете го последен, нека гледа как умират другите.
Моля ви! Не! Принудиха ме да го сторя!
Това не бива да се разчува.
Бяха племенници на Тивин Ланистър. Ланистърите плащат дълговете си.
Значи освен убиец, да стана и лъжец? - Няма да е лъжа.
Ще ги погребем и ще си мълчим, докато свърши войната.
Как ще се боря за справедливост, ако не наказвам неправдата
сред своите, колкото и да са високопоставени?
Той трябва да умре. - Карстарките са северняци.
Няма да простят екзекуцията на лорда си.
Майка ти е права. Ако го направиш, Карстарките ще те изоставят.
Ти се грижи за раните им.
Носеше им храна. А сега са мъртви.
Ще умрат още деца, преди да свърши войната.
Нужни са ти хората на Карстарк. - Пощади го. Вземи го за заложник.
Заложник.
Кажи на Карстарките, че ако са ти верни, той няма да пострада.
Кръвта на Първите тече във вените ми, както и в твоите.
Бих се срещу Лудия крал с баща ти. Бих се срещу Джофри с теб.
Ние сме една кръв. Старк и Карстарк.
Това не ти попречи да ме предадеш и няма да те спаси сега.
Не искам спасение. Искам мисълта да те преследва до края на дните ти.
Коленичи, милорд.
Рикард Карстарк, лорд на Кархолд,
пред очите на боговете и хората те осъждам на смърт.
Имаш ли последни думи?
Убий ме и бъди проклет. Ти не си мой крал.
Джофри.
Церсей.
Илин Пейн.
Сер Мерин.
Хрътката.
Какво ще правите с мен? - Отиваме в Речен пад.
Брат ти е там сега.
Ще помогне на каузата ни, а ти ще се прибереш у дома.
Значи съм заложница за продан.
Не гледай на нещата по този начин. - Това е истината.
Така е. И не е така. - По-скоро е така.
Берик се възхищаваше на баща ти. Искаше да се откаже откупа.
Защо не откажете тогава? - Нуждаем се от злато.
Плаша ли те, дете? - Не.
Ядосана си ми. Разбирам те.
Но трябваше да го пуснем. И аз исках да го видя на въжето.
Мислех, че те е убил. - Уби ме.
Но как...
Торос, колко пъти си ме връщал към живота?
Господарят на светлината те връща.
Аз съм само пияницата, който изрича думите.
Колко пъти?
Пет. Не, сега станаха шест. - Шест.
Планината го уби за първи път. Покажи й.
Прониза гърдите му с копие. - После ме наръгаха в корема.
После стрела го прониза в гърба и брадва се заби в хълбока му.
После Ланистърите ме хванаха и ме екзекутираха за измяна.
Бесилка ли беше, или кама в окото?
И двете. Не можаха да решат, проклетниците. И сега Хрътката.
За втори път ме убива Клегейн.
И още не си научил урока си. Не става по-лесно.
Знам. С всяко връщане към живота чувствам все по-голяма празнота.
Сякаш липсват късчета от мен.
Можеш ли да съживиш обезглавен? Не 6 пъти, само веднъж.
Не вярвам, че е възможно, дете.
Нед Старк беше добър човек. Душата му е намерила покой някъде.
Не му пожелавам съдбата си. - Аз - да.
Ти си жив.
Боже, озари ме със светлината си. Закриляй ме от мрака.
Изпепели греховете ми. Помогни ми да ти служа.
Използвай ме. Да бъде волята ти.
Нощта е тъмна и пълна с ужас.
Молих се ден и нощ да дойдеш при мен.
Милейди. Исках да дойда по-рано. Битката...
Знам за бедите ти. Лейди Мелисандра ми каза всичко.
Разбира се.
Не се отчайвай. Претенцията ти за трона е законна. Ще победиш.
И аз го вярвах някога. - Ти си избраник на бога.
Не познавам по-достоен мъж от теб. - Селайз...
Наруших свещен обет.
Съгреших. - Не.
Бях неверен. Посрамих те. - Изпълнявал си божията воля.
Не разбираш.
Червената жрица, лейди Мелисандра...
Знам, Станис. Лейди Мелисандра ми каза всичко.
Стореното в служба на Господаря на светлината не може да е грях.
Когато ми каза, се разплаках от радост.
Скъпите ми момченца.
Петир, Томард, Едрик...
Всеки ден благодаря на бога, че доведе Мелисандра при нас.
Тя те дари със син.
Аз не ти дадох нищо. - Не е вярно.
Значи искаш да видиш и нея?
Недей. Не позволявай на подобни неща да отклоняват вниманието ти.
Тя ми е дъщеря! Искам да я видя.
Ти си кралят. Не ти е нужно позволението ми.
Птиците имаха люспи, а рибите - криле...
Шайрийн. - Татко!
Пораснала си. - Мама каза, че си водил битка.
Победи ли? - Не.
Луковият рицар с теб ли се върна?
Да. Сражава се смело. - Не е дошъл да ме види.
Обеща да ми донесе подарък от столицата.
Няма да дойде, дъще. - Защо? Той ми е приятел. Виж.
Направи го за мен. Но не казвай на мама.
Това е тайна. Мама не харесва Луковият рицар.
Сер Давос е предател.
Гние в тъмница за престъплението си.
По-добре забрави за него.
Не търкай толкова силно. Ще си съдереш кожата.
Какво търсиш тук? - Имам нужда от баня.
Помогни ми да сваля тези дрипи.
Махай се.
Има и други корита. - В това ми е добре.
Не се бой. Не ме интересуваш.
Ако припадна, издърпай ме навън.
Не искам да съм първият Ланистър, удавен в каменно корито.
Защо да ме е грижа как ще умреш? - Положила си клетва, забрави ли?
Трябва да ме отведеш невредим в Кралски чертог.
Не върви особено добре, нали?
Нищо чудно, че Ренли умря, след като го пазеше ти.
Беше недостойно. Прости ми. Закриляше ме не по-зле от всеки мъж.
Не ми се присмивай. - Това беше извинение.
Омръзна ми да споря с теб. Да сключим примирие.
Мирът се основава на доверие. - Аз ти вярвам.
Ето го онзи поглед.
Виждам го на всяко лице от 17 г. Всички ме презирате.
Кралеубиец. Клетвопрестъпник.
Мъж без чест.
Чувала ли си за адския огън? - Разбира се.
Лудия крал беше обсебен от него. Обичаше да изгаря хората.
Да гледа как кожата потъмнява и се свлича от костите.
Изгори лордовете, които не харесваше, и Ръцете, които му противоречаха.
Изгори всички, които бяха срещу него.
Не след дълго половината страна беше срещу него.
Ерис виждаше врагове навсякъде.
Накара пиромантите да складират адски огън из целия град.
Под Септата на Белор и под Квартала на бълхите.
Под къщите, конюшните, хановете, дори под Червената цитадела.
Накрая настъпи съдбовният ден.
Робърт потегли към столицата след победата си при Тризъбеца.
Баща ми обаче пристигна пръв с цялата армия на Ланистър
и обеща да защити града от бунтовниците.
Познавам баща си.
Знаех, че няма да застане на страната на губещите.
Казах го на Лудия крал. Умолявах го да се предаде без бой.
Но кралят не ме послуша.
Не чу Варис, който се опита да го предупреди.
Послуша само великия майстер Пицел. Този стар мерзавец.
Пицел му каза: "Можеш да се довериш на Ланистърите.
Те винаги са били предани на короната."
Така отворихме портите и баща ми превзе града.
Отново отидох при краля, за да го моля да се предаде.
Той ми нареди да му донеса главата на баща си.
После се обърна към пироманта и каза:
"Изгори ги всичките.
Изгори ги в домовете им, в постелите им".
Ако скъпият ти Ренли ти беше наредил да убиеш собствения си баща
и да гледаш как изгарят живи хиляди мъже, жени и деца,
щеше ли да го направиш? Щеше ли да спазиш клетвата си?
Първо убих пироманта.
Когато кралят се обърна, за да избяга, забих меча си в гърба му.
А той не спираше да повтаря: "Изгори ги. Изгори ги всичките".
Не мисля, че очакваше да умре.
Смяташе, че ще изгори с всички нас
и ще се възроди от въглените като дракон, за да изпепели враговете си.
Прерязах гърлото му, за да съм сигурен, че това няма да стане.
Тогава ме намери Нед Старк.
Ако е вярно, защо не си казал на никого?
Защо не каза на лорд Старк? - Старк?
Да не мислиш, че почтеният лорд Старк
искаше да чуе моята версия?
Осъди ме в мига, в който погледите ни се срещнаха.
С какво право вълкът съди лъва?
С какво право? - Помощ! Кралеубиецът!
Джайм. Казвам се Джайм.
Луков рицарю. Сер Луков рицарю.
Принцесо? Богове! Какво правите тук?
Ще събудиш Бърт. Той е дебелият. Тази вечер е негов ред да пази.
Обича да пие и да си поспива. - Не бива да идвате тук.
Ако баща ви научи... - Той те нарече предател. Така ли е?
Вярно е. Не се подчиних на краля. Сега плащам цената за това.
Не ме е грижа. Ти си мой приятел. Тук сигурно ти е скучно.
Донесох ти нещо за четене. Книга за Егон и драконите му.
Егон е живял тук. Знаеше ли?
Таргариените са построили замъка. - Така е.
Скрий книгата под плаща си. Ще ти донеса още.
Благодаря, милейди. Сигурен съм, че е хубава, но за мен няма разлика.
Вземи я. Имам още.
Аз не мога да чета, милейди. - Не можеш ли?
Ще те науча. Лесно е. - Не.
Ще бъде забавно. - Не бива. Вървете.
Защо? Какво ще ни направят? Ще ни затворят в тъмници?
Не знам откъде да започна. - От началото.
Тази дума е "Егон". Виждаш ли? Това са "е", "г", "о" и "н".
Заглавието на книгата е
"История на Егон Завоевателя и превземането на Вестерос".
Беше ужасна обсада.
Вие първи ли влязохте в Пайк?
Втори. Първи беше Торос Мирски. Размахваше огнения си меч.
Торос Мирски. Този безумец.
После Робърт ви посвети в рицарство. - Най-славният миг в живота ми.
Коленичих в прахта, кралят опря меч в рамото ми
и чух думите: "В името на Воина ти заповядвам да бъдеш смел".
Мислех само за това колко ужасно ми се пикае.
Прекарах 16 часа в металната броня, не забелязах по време на битката.
Щях да стана първият рицар, който се е подмокрил върху ботушите на краля.
Робърт щеше да се разсмее. Беше добър човек. Велик воин.
И ужасен крал. Пропилях годините си в служба на ужасни крале.
Положили сте клетва. - Да.
Мъжът на честта остава верен на клетвите си,
дори да служи на пияница или безумец.
Поне веднъж бих искал да служа с гордост, да се бия за владетел,
в когото вярвам. Вярвате ли в нея?
С цялото си сърце.
Тези ли са? - Да, халееси. Пълководците.
Не сте избрали този живот.
Сега сте свободни хора и можете сами да решавате.
Избрахте ли водач измежду вас?
Свали шлема си.
За този е чест.
Как се казваш? - Сив червей.
Сив червей.
Неопетнените получават нови имена, когато ги скопят.
Сив червей, Червена въшка, Черен плъх...
Тези имена трябва да им напомнят, че са паразити.
От днес нататък сами ще избирате имената си.
Предай на воините, че това е желанието ми.
Забравете робските имена.
Върнете си рождените имена или си изберете нови -
имена, които ще носите с гордост.
Сив червей е гордо име, носи късмет.
Името, с което този е роден, е прокълнато.
С това име го взеха в робство.
Сив червей беше името на този,
когато Денерис Родената в буря го освободи.
Крал Робърт е искал смъртта й? - Разбира се.
Тя е Таргариен. Последната от Таргариените.
Явно никой в Малкия съвет не е могъл да го вразуми.
Аз не участвах в съвета. - Така ли?
Нима не е традиция лорд-командирът...
Традиция е, но аз убих десетки приятели на Робърт през войната.
Не искаше съветите на човек, който се е бил за Лудия крал.
Не ми тежеше особено, винаги съм ненавиждал политиката.
Сигурно и аз щях да се чувствам така.
Всичкото това шушукане, интриги, кроежи и предателства.
Тя ще трябва да свикне с това, ако иска да владее кралствата.
Ще бъде обградена от опитни хора, които ще я съветват.
Кои хора имате предвид?
Простете, че го казвам, но във Вестерос ви се носи лоша слава.
Има защо. Продадох хора в робство.
Не знам дали присъствието ви ще помогне на каузата ни у дома.
Нашата кауза? Аз я защитавах от убийците на крал Робърт,
когато вие още сте му се кланяли.
И двамата искаме тя да седне на трона. Греша ли?
С нас сте от няколко дни. Не знам какви са намеренията ви.
Ако сме верни поданици, ще направим каквото е нужно,
независимо от цената и от гордостта си.
Тук не сте лорд-командир, а още един изгнаник.
Аз приемам заповеди само от кралицата.
Ела в леглото. - Беше права.
Карстарките си тръгнаха. Това е почти половината ни войска.
Тивин Ланистър знае какво да направи, за да ни срази.
Нужно е само да почака. - Не му позволявай.
Какво да направя? Да нападна Кралски чертог?
Той иска тъкмо това. Ще ни смаже за ден.
Тръгни на север, върни си земята от Грейджоите.
Ще изчакаме до края на зимата. - Зимата може да трае 5 г.
Щом знаменосците ми се върнат край домашните огнища
и се почувстват сигурни, няма да препуснат пак на юг.
Когато събрах лордовете си, имахме цел, мисия.
Сега сме като шайка свадливи деца.
Дай им нова цел. - Каква?
Не знам. Дори не знам къде е Зимен хребет.
Ето тук.
Ние сме тук. Кралски чертог...
Какво има?
Не мога да ги принудя да ни срещнат в битка
и не мога да ги ударя там, където са най-силни,
но мога да нанеса удар в слабото им място.
Скалата на Кастърли е незащитена.
Ще им отнема дома.
Можеш ли да го направиш?
Трябват ми воини, за да заместя Карстарките.
Само един човек в кралството има такава армия
и не е взел страната на Ланистър.
Мъжът, за чиято дъщеря трябваше да се оженя. Уолдър Фрей.
Той е отличен боец. Знаете ли кога бихме могли...
Ще посея семената на идеята след сватбата. Ще покълнат бързо.
Джофри няма да ме пусне. Има много причини да ме държи тук.
Има една причина да те пусне. Ще ми достави удоволствие.
Оръженосец!
Великолепна битка, рицарю. - Не беше битка. Не те познавам.
Оливър на вашите услуги.
Бих искал да ви видя срещу равностоен противник.
Откъде разбра? - Какво да разбера?
Че те желая. - Милорд.
Скоро ще ме венчаят, дори годеницата ми не подозира.
От опит знам, че годениците рядко подозират.
Богат опит ли имаш?
Със съпрузите.
Не ти отне дълго време. - Отне достатъчно дълго.
Изглежда Рицарят на цветята е сгоден.
Нима? И коя е щастливката?
Не е най-внушителният кораб на света, нито най-бързият,
но е мой.
Винаги съм искал кораб. Сега искам флот.
Странно, нали? - Кое?
Без значение какво искаме, щом го получим, пожелаваме нещо друго.
Косата ти е различна. - Нима?
Лейди Марджери я носи така. - Много дами я носят така.
Имам добри вести. Скоро ще отпътувам от града.
Още ли искате да дойда с вас? - Ако това е твоето желание.
Искаш да си отидеш у дома, нали? - Разбира се. Повече от всичко.
Но може би би било по-разумно да изчакам.
Мислех си, че ще бъде опасно. За вас също.
Много сте мил и ще се чувствам ужасно, ако нещо ви се случи.
Не мога да ти опиша колко съм трогнат от тази загриженост.
Надявам се, че знаеш, че съм твой приятел, Санса.
Знам, лорд Белиш. - Петир.
Ако искаш да останеш, остани.
Ще говорим отново, когато се върна.
Закъсня.
Тя какво търси тук? - Въпросът я касае. Сядай.
Ще се радвате да научите, че след един разговор с Олена Тирел
спестих на короната стотици хиляди от сватбата.
Остави това сега, имаме важен въпрос за обсъждане.
Аз съм надзорник на хазната. За мен това е важно.
Престани. Караш ме да се чувствам неудобно.
Сестра ти научи, че Тирелите кроят да омъжат Санса Старк за сер Лорас.
Много добре. Тя е прекрасно момиче.
Липсват й любимите части на Лорас, но все нещо ще измислят.
Шегите ти са неуместни. - Не беше най-остроумната, но...
Доведох ги в двореца, и ето как ми се отплащат.
Опитват се да ми откраднат ключа към Севера.
Санса ли е ключът към Севера? Тя има по-голям брат.
Карстарките са му обърнали гръб и е изгубил половината си армия.
Теон Грейджой уби двамата му братя. Санса е наследница на Зимен хребет.
Няма да я дам на Тирелите.
Благодарение на тяхната армия ще спечелим войната.
Мъдро ли е да им се противопоставяш? - Не правя нищо подобно.
Това е заговор. Никой не обсъжда заговорите открито.
Тирелите няма да оповестят своя преди сватбата на Джофри.
Трябва да действаме първи и да не допуснем този съюз.
И как ще стане това? - Ще намерим друг съпруг на Санса.
Чудесно. - Така е.
Не говориш за мен! - Напротив.
Джофри превърна живота на това дете в ад, откакто взе главата на баща й.
Най-после се освободи от него, а ти я даваш на мен?
Това е жестоко, дори за теб. - Смяташ ли да я измъчваш?
Щастието й не е моя грижа и не би трябвало да е твоя.
Тя е дете! - Разцъфтяла е, уверявам те.
Ето на. Ще се ожениш за нея и ще й направиш дете.
Поне на това си способен. - А ако откажа?
Искаше да те възнаградя за доблестта на бойното поле.
Санса Старк е по-голяма награда, отколкото би могъл да заслужиш.
Пък и ти е време да се ожениш. - Бях женен.
Не помниш ли? - Твърде добре помня.
Трябва да благодариш на боговете. Не заслужаваш такава чест.
Тирион ще изпълни дълга си, както и ти.
Какво имаш предвид? - Ще се омъжиш за сер Лорас.
Няма. - Той е наследник на Планински рай.
Тирион ще ни осигури Севера, а ти - Предела.
Няма да го сторя. - Напротив.
Още си плодовита, трябва пак да се омъжиш.
Аз съм кралица, не крава за разплод! - Ти си моя дъщеря.
Ще изпълниш заповедта ми, ще се венчаеш за сер Лорас Тирел
и ще сложиш край на грозните слухове.
Не ме карай да го правя пак. - Нито дума повече.
Деца мои, твърде дълго петнихте името Ланистър.