Există o procedură pentru tratarea epilepsiei
care constă în tăierea pe cale chirugicală a legăturii
dintre partea stângă şi partea dreaptă a creierului.
Scopul este blocarea semnalelor care cauzează crizele.
Un dosar? Îi vom convinge pe acei oameni
să ne dea 175 milioane de dolari cu un dosar?
- E un dosar frumos. - Mer, Owen nu mai sună.
Dacă nu iese nimic, nu va mai vorbi cu mine.
Odată ce cumpărăm spitalul, furişatul încetează.
Şi când Owen o să afle ce-am făcut, o să fie cel mai fericit.
Derek e absolut convins...
Problema este
că reduce şi capacitatea creierului de a comunica cu el însuşi.
- Bună! - Bună dimineaţa!
Partea stângă nu are habar ce pune la cale partea dreaptă.
Pacientul poate avea probleme de coordonare...
memorie, vorbire.
Chiar aşa? A trecut o săptămână.
Ce naiba se petrece? Plecaţi fără niciun avertisment
şi acum spitalul se dezintegrează. Ieri au plecat o grămadă de asistente.
- Am pierdut laboranţi, personal ajutător. - Ce?
Dacă aţi vrut să stricaţi afacerea cu Pegasus, aţi reuşit.
Felicitări! Dar acum se vorbeşte că fără un cumpărător
spitalul îşi dă duhul într-o lună.
Ce încercaţi să faceţi?
- Noi... - Cristina.
Bine. Cum vreţi voi.
Este o soluţie drastică, luată în calcul
doar atunci când toate celelalte opţiuni au dat greş.
Fiindcă odată ce chirurgul face tăietura
nu mai există cale de întoarcere.
- Shane, l-ai văzut pe şefu'? - Da, e chiar acolo...
Sunt prea tânăr ca să fiu atât de obosit.
Măcar încă mai avem locuri de muncă.
Nu mai spune asta. Spitalele nu se închid aşa.
Nu-i aşa?
Şefule, sălile de operaţii sunt supraaglomerate.
Încă şapte asistente au lipsit azi. Prea multe operaţii, personal insuficient.
Fă-mi o favoare. Du-te înapoi şi vezi ce poate fi amânat.
Dr Bailey, arătaţi bine. E un costum nou?
E vechi. Stă în fundul dulapului de la ultimul interviu pentru slujbă,
undeva prin anul 2000.
- Mergeţi la interviuri? - Locul ăsta e un vas care se scufundă.
Locul ăsta nu se scufundă.
Avem nişte probleme, dar le vom rezolva.
Cahill e convinsă că Pegasus se va întoarce la masa negocierilor.
E într-o întâlnire chiar acum şi va face această vânzare.
- Totul va fi bine. - Cum spui tu, căpitane.
Te rog, Bailey.
Ei îşi reevaluează oferta pe baza acestor demisii.
Nu ne permitem să pierdem încă un chirurg.
- Cu atât mai puţin pe tine. - Pe mine?
Tu eşti sufletul acestui spital, spiritul.
Tu stabileşti nivelul la care ceilalţi pot aspira.
Spitalul nu poate funcţiona fără tine. Nu-i aşa, Brooks?
Poftim? Da, sigur.
În ordine. Ar fi bine să ai dreptate.
Dacă vasul ăsta se scufundă şi eu n-am vestă de salvare,
am să vin după tine cu pumnii ridicaţi.
Eu sunt scundă, aşa că pumnii mei lovesc jos.
Cred că dr Webber are un atac cerebral.
Trebuie să pleci.
- Unde? - Nu-mi pasă. Pleacă. Acum.
- E drăguţă. - Mamă.
- Cum a fost micul dejun? - Informativ.
Dacă ceea ce-mi spune Richard este adevărat,
este timpul să vii la Boston.
- Ce-aţi făcut? - Stai o clipă.
Am văzut ce mizerii se petrec într-un spital Pegasus.
Dacă opţiunile tale sunt să lucrezi pentru ei
sau să stai să se închidă spitalul...
Catherine, spitalul acesta nu se închide.
În vremuri nesigure,
bărbaţi ca Jackson şi ca mine trebuie să ia atitudine.
Nu putem să ne facem bagajul şi să fugim la primul semn de necaz.
Un om care nu se pleacă sub vântul schimbării
este un om de care poţi fi mândră.
- Ce poetic. - Zic doar s-o luăm încet
şi să vedem ce iese de aici.
- Nu cred... - Mamă, sunt de acord cu dr Webber,
cu Richard.
Nu pot spune că-mi place asta.
- Puteţi s-o amânaţi o zi. - E operaţia unei tumori la un copilaş.
Bine, dar e bolnav încât să moară azi
sau bolnav de nu poate juca fotbal, dar încă rezistă?
Găsesc singură uşa.
Dr Glass, sunaţi la sala de operaţii.
L-ai dus pe Bobby Brinn la tomografia preoperatorie?
- Nu încă. - Ai luat analizele lui Julie Chang?
Eram pe cale s-o fac.
- Eşti supărat pe mine? - Ce?
Te-am lăsat baltă aseară şi eşti supărat pe mine.
Sunt supărat fiindcă îmi fac griji pentru 85 de milioane de lucruri
de când a plecat Robbins.
Umblatul tău cu iubitul nu e unul dintre ele.
Trebuia să mă fi dus la Hopkins când am avut ocazia.
Mă duc după analize.
De data asta vorbesc întâi eu despre pediatrie şi traumatologie.
- Apoi intervin eu cu neurologia. - Poate să facă altcineva încheierea?
- Am fost groaznică la repetiţie. - Ba n-ai fost.
Chiar vrem să încheiem cu transpiraţia mea nervoasă?
Derek, faci tu încheierea.
Îmi pare rău, mai durează câteva minute.
Să vă aduc apă sau cafea?
- Nu, nu-i nevoie. - Nu trebuie.
Cafea. Şi un covrig sau ceva.
Sunt moartă de foame. Întâlnirea trebuia să înceapă acum 30 de minute.
E miliardar. Un minut de-al lui face cât 40 de ore de-ale noastre.
Eu nu pot să cred că am obţinut întâlnirea.
- Bună treabă, Stan. - Sunt sigur că Julian Crest ne va ajuta.
A făcut toţi banii în ultimul stadiu al internetului mobil.
Tehnologia medicală e singura zonă pe care nu şi-a pus amprenta.
Concentrarea voastră pe cercetare aplicată i se potriveşte perfect.
Atunci să-i cumpere cineva un ceas.
- Pe cine suni? - Pe Heather Brooks.
- Şoricica. - Aşteaptă. Ce faci?
Nu trebuia să nu vorbim cu nimeni?
Am lăsat pacienţi acolo. Ea îi supraveghează.
Nu i-am spus nimic. Îi dau sfaturi.
- Vă rog să mă urmaţi. - Bine.
Las-o.
Nu sunt sufletul acestui spital.
Sunt o găgăuţă care n-a renunţat când a avut şansa.
Acum am rămas să curăţ mizeria. Brooks, nu răspunzi la telefonul acela?
Scuzaţi-mă.
E mama. Are o perioadă mai dificilă.
- Mai lasă-mă cu mama ta. - Bine. Melissa Keyser, 28 de ani.
E o fostă pacientă a doctoriţei Grey.
A făcut dializă, dar toate venele viabile sunt compromise.
- Şi acum are septicemie. - Înseamnă că e terminată.
Dr Grey mi-a lăsat o pacientă fără speranţe. Sigur că da.
Putea foarte bine să-mi lase şi-o pernă s-o sufoc.
Dv sunteţi doctorul? Mama mea nu se trezeşte.
Dr Granville, la recuperare.
- Stai la pândă. - Şi n-am motive?
Am reuşit. Au acceptat.
Afacerea se încheie mâine dimineaţă la ora 8.
Seattle Grace Mercy West va fi oficial
un spital Pegasus Horizons.
Nu pot... E adevărat?
Ţi-am spus că sunt bună la asta.
Mai sunt câteva lucruri de aranjat, aşa că te eu caut când terminăm.
Bine, am o operaţie. Dar aş putea să vin...
Nu, du-te. Fă-ţi mneseria. Te găsesc eu.
Alana.
Îţi mulţumesc.
Dv investiţi într-o instituţie, o reputaţie, o moştenire.
Dar spitalul Seattle Grace Mercy West valorează mai mult decât trecutul său.
Planul nostru este să clădim pe baza acestei reputaţii,
să facem din spitalul Seattle Grace un loc în care inovaţia medicală
este dezvoltată şi predată
pacienţilor care au nevoie de ea.
Acesta este planul nostru.
Acesta este viitorul spitalului Seattle Grace.
Şi vă invităm să luaţi parte la el.
Interesant.
Vă anunţăm noi.
Am crezut că ne duci la Julian Crest, nu la grădiniţa lui.
Nu poţi să vii pur şi simplu şi să vorbeşti cu un tip ca Julian Crest.
Există nişte etape de parcurs.
Dacă directorii executivi juniori ne plac,
ne trimit la băieţii de la dezvoltarea afacerilor.
După ce îi impresionăm pe ei, atunci îl vedem pe om în persoană.
Şi o să facă asta înainte sau după somnul de după-amiază?
Aţi fost de milioane.
E imposibil să nu treceţi la etapa următoare.
Credeţi-mă, telefonul ăsta va suna din clipă-n clipă.
În orice clipă.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 9 Episodul 16
Subtitrarea: BlackAmber/SubTeam ploi78 & JohnnyB/Titrări.ro Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Da, înţeleg. - Ce spun?
- Da, da, înţeleg. - Înţelegi? Ce înţelegi?
Vă mulţumesc foarte mult pentru timpul acordat.
- Aţi fost cam nepoliticoşi. - Ce naiba au spus?
Îmi pare rău. Aţi obţinut întâlnirea.
Da!
E Brooks.
- Brooks, cum stă treaba? - Scuze, azi sunt stagiara lui Bailey.
- Şi ea nu vă place prea mult. - Bine.
Melissa Keyser e în şoc septic.
Ultima tensiune sistolică a fost în jur de 7,
dar Bailey nu e gata să renunţe încă.
De asta am încercat să dau de tine. Am găsit un articol despre chirurgi
care pot să facă artere artificiale pentru pacienţi cu vase compromise.
Brooks, ce faci aici pe întuneric?
Trebuie să închid, mamă. Pa.
Dr Bailey, iată rezultatele analizelor.
Poate ar trebui să ne gândim la perna pentru asfixiere.
Cred că am citit un articol
despre artere artificiale pentru pacienţi
cu vase compromise.
Serios? Spune-mi mai multe.
- Nu-mi amintesc mai multe. - Atunci găseşte-mi articolul.
Avery furiosul se întoarce.
- Poftim? - Faţa ta.
Când eşti furios, faci aşa din sprâncene.
E drăguţ.
E vorba de mama. Se ţine de mult de capul meu să mă întorc la Boston
şi să preiau conducerea fundaţiei Avery Harper.
Iar acum bate clopotul ăla din nou...
Un clopot foarte zgomotos.
Pleci?
Nu. Eu lucrez aici.
L-ai pregătit pe dl Preston pentru rinoplastie?
A fost amânată.
Leah spune că dr Hunt anulează toate operaţiile care nu sunt urgente.
De fapt, ăsta-i Avery furiosul.
E a cincea oară săptămâna asta.
N-am crezut vreodată c-o să spun asta, dar poate că mama are dreptate.
Bobby, uite care-i planul.
Voi face o incizie mică
chiar în zona asta.
Apoi am să-l iau pe Phil şi am să-l îndes într-o pungă
şi am să-l toc în milioane de bucăţele.
Şi-apoi am să-l smulg de acolo.
- Şi adio, Phil. - Auzi, Phil?
O s-o păţeşti.
Phil e tumoarea lui. Avea şase ani când am aflat de tumoare.
Bobby a înţeles "om",
iar asta a făcut să ne fie mai uşor să vorbim despre ea.
Este un omuleţ rău înăuntrul lui.
Dr Karev, pot să păstrez capul lui Phil?
După ce-l voi pisa bine pe Phil, nu va mai rămâne nimic din capul lui.
Ce scârbos!
Recunoaşteţi, dr Hunt.
Burta mea e dată peste cap fiindcă aţi greşit.
Aderenţele sunt, din păcate, o complicaţie normală a acestei...
Cum să fie normale patru operaţii în doi ani?
Ar trebui să-mi curăţaţi aderenţele.
În schimb, faceţi mai multe.
Scuze pentru întârziere. A trebui să fac... multe.
Doar nu-l lăsaţi pe frumuşelul ăsta să scormonească şi el în mine?
De ce mă tot întorc la măcelăria asta?
Deoarece astăzi încercăm ceva nou,
ceva ce facem doar pacienţilor cu risc crescut.
- Iar dv sunteţi un astfel de pacient. - Aţi priceput-o p-asta.
Andy, asta va funcţiona.
Ce se întâmplă dacă mă ridic şi plec chiar în acest moment?
Blocajul cauzat de aderenţe va rămâne blocat şi muriţi.
Ei bine,
puteai să începi cu asta.
Pot să te ajut cu ceva, Avery?
Nu ştiu. Puteţi?
Poftim?
Cred că dv ştiţi ceva.
Ştiu multe lucruri.
Genul de lucruri care să-l facă pe un om să vorbească
despre vântul schimbării
şi despre cum să rămâi ferm pe poziţie,
chiar dacă mie mi se pare acum
că îmi fuge pământul de sub picioare?
Acum o săptămână, am dat peste Torres, Yang,
Robbins, Shepherd şi Grey
care ţineau un fel de sfat.
Când i-am întrebat ce pun la cale,
mi-au trântit uşa în nas
de parcă eram Diane Keaton la sfârşitul Naşului".
După o oră, şi-au dat demisia.
Ţi se pare ceva curios în asta?
Domnule, ceva îmi spune că v-aţi uitat
la multe episoade din Mistere nerezolvate".
Am rezolvat trei dintre ele.
Asta va readuce Seattle Grace Mercy West
în poziţia de lider regional în medicina traumatologică pentru adulţi şi copii.
Dr Shepherd?
Da, vom deschide noi drumuri în domeniul neurologiei...
Un institut de cercetare dedicat
progresului în domeniul mapării cerebrale,
cu aplicaţii în tratarea bolilor Alzheimer
şi Parkinson...
Pot să vă întrerup o clipă?
Ne-ar plăcea să vedem mai multe date
pe partea financiară...
Situaţia veniturilor, proiecţii ale profiturilor,
fluxuri de numerar...
Alocarea veniturilor,
estimarea plăţilor către sistemul de asigurări medicale
în comparaţie cu venitul pe pacient?
Avem toate astea...
Uitaţi aici.
Marketing, planuri de păstrare a clienţilor...
Aveţi şi un studiu de trend?
Da. O secundă.
Îl consult şi pe dl Crest.
Domnul Crest îşi cere scuze,
dar în seara aceasta pleacă în Dubai.
Bine.
Dubai.
Dar... poate să vă acorde 15 minute după-amiază.
- Minunat! - Vă mulţumim.
- În regulă. - Grozav!
Alana.
Nu mă aşteptam să se întâmple aşa de repede
şi nici nu mă aşteptam să se întâmple în felul acesta.
Ştiu.
Consiliul trebuie doar să examineze contraoferta şi s-o accepte.
Am programat o întâlnire de urgenţă într-o oră.
Mi-ar plăcea să fii şi tu acolo când le voi spune.
Doctorului Hunt i-ai spus?
Că Pegasus îi cumpără spitalul pentru echipamente,
că îi va lichida activele şi că îi va disponibiliza personalul?
Nu am găsit metoda prin care să-i spun asta.
Nu e un final frumos, dar aveam nevoie de o înţelegere.
Şi avem o înţelegere.
Brooks? Ce se întâmplă?
E Bailey?
E vina mea. E vina mea.
O să-şi piardă cu toţii serviciul
- din cauza ideii mele prosteşti. - Nu.
N-o să-şi piardă nimeni serviciul.
Ba o să şi-l piardă cu toţii. Brooks a auzit asta chiar de la Cahill.
Spitalul e în lichidare.
- Vânzarea se încheie mâine dimineaţă. - Owen ştie despre asta?
Nu mi-a spus.
Deci ultima noastră întâlnire e cea cu Crest
şi e ultima noastră şansă.
- În două ore. - Fără nicio presiune.
În regulă.
Dacă avem la dispoziţie doar 15 minute,
trebuie să profităm de la ele la maxim, deci...
Aşa e.
Aşa e. Nu putem să stăm degeaba
şi să-i lăsăm să citească chestiile alea plicticoase ale lui Stan.
- Fără supărare. - Deloc. Pentru mine e interesant.
Trebuie să ştim şi noi toate chestiile astea plictisitoare.
Deci trebuie să fim stare să răspundem
la orice întrebare ne-ar pune.
Bine, haideţi să le împărţim.
Stan, dă-ne toate porcăriile plictisitoare pe care le ai.
Dar nu are niciun sens.
- Aşa e. Cahill spunea... - Brooks...
Să nu mai spui nimănui despre asta.
Aşa ceva e...
Oamenii intră în panică. E prea...
E prea mult.
Nu înţeleg.
Azi dimineaţă spuneaţi că spitalul e o corabie care se scufundă.
Nu, e altceva.
Niciodată nu m-am gândit că o să se scufunde la propriu.
Să-ţi ţii gura, ai înţeles?
Ne dezmembrează pentru piese,
ca pe o maşină tamponată.
Şi noi trebuie să te credem
pentru că ţi-ai tras freza asta originală?
Şi pentru că e adevărat.
Mi se face rău.
Şi am o operaţie.
O să mi se facă rău la ultima mea operaţie.
Nu aşa vreau să ies din scenă.
E posibil ca Jackson să plece la Boston.
- Nu ştiu. Poate mă... - Nu spune mai multe.
Ştiu că e de rău, dar nu fii genul acela de fată.
Ce gen?
Genul de fată care-şi urmează prietenul în celălalt colţ al ţării
ca un căţeluş.
Nu sunt genul ăla.
Tocmai au primit milioane de dolari.
În locul lor, şi eu mi-aş da demisia.
Ba nu ţi-ai da-o, şi nici ei.
Nu sunt genul acela de oameni.
Asta-i o prostie.
Ba sunt exact genul acela de oameni.
Se gândesc numai la ei.
Probabil că-şi pun banii la un loc
- ca să deschidă un cabinet privat. - Nu cred.
Dacă vrei să deschizi un restaurant, nu-ţi pui la bătaie banii tăi.
Şi n-ar avea niciun motiv să ţină asta secret.
Trebuia să mă fi dus la Hopkins.
Da, aia a fost o mutare proastă.
Ce credeţi că se întâmplă acolo?
Nu putem spunem nimic nimănui.
Astfel de veşti creează panică.
Nu mai spune.
Eu am intrat în panică.
Tocmai, deci nu spune nimic.
Să nu spună nimic despre ce?
Marcia Lowe, reveniţi la internări.
Pacienta Marcia Lowe să revină la internări.
Aţi aflat.
Stagiara ta.
Fata aia! O s-o...
iau de păr...
Ce-i aia?
ca să poată sta în continuare pe dializă,
să rămână în viaţă
până când va primi rinichiul pe care îl aşteaptă.
Pare distractiv.
Vreţi să participaţi?
S-ar putea să fie ultima noastră şansă.
Încă una şi mă duc.
Credeam că într-o bună zi o să ajung eu şeful secţiei de chirurgie.
N-ar trebui să răspândeşti astfel de zvonuri.
Nu e un zvon.
Am auzit de la Brooks. Ea a auzit de la...
Asta e definiţia zvonului.
Nu e adevărat. Întreabă-l pe Hunt. O să-ţi spună el.
Nu o să-i confirme niciodată aşa ceva unui stagiar.
Întrebaţi-l dv.
Nu e zvonul meu.
Bună! Sunteţi gata de treabă?
În calitate de spital universitar,
avem în momentul de faţă 411 paturi.
Dar odată ce vom redeveni
spital de urgenţă, acest număr va creşte la 500.
Şi odată cu asta vom înregistra creşterea veniturilor
pentru asistentă medicală acută şi pe termen lung.
Pauză.
Stai aşa. Asta e în chineză.
Chiar e scrisă în chineză.
Spune-i lui Simon că am nevoie de ele în engleză înainte să mă întorc acolo.
- Şi spune-i lui Alyse să anuleze ceaiul. - Imediat.
- Scuze. Daţi-i drumul. - Da, suntem cu toţii foarte...
Sandy mi-a luat deja bagajul?
Am nevoie de încărcător.
Punem suflet în ceea ce priveşte îngrijirea pacienţilor
şi inovaţia medicală.
Vrem să fim primul spital din Statele Unite
în ambele domenii.
Bagajele dv sunt deja la aeroport.
Să vi le aducem înapoi?
- Nu, e o prostie. - Poftim, domnule Crest.
Nu dv. Dv vă descurcaţi de minune. Continuaţi.
Noi am fi membrii consiliului de conducere,
iar dv, ca acţionar principal, aţi putea să...
Staţi aşa. Opriţi-vă. De la capăt.
Credeam că vă căutaţi un cumpărător pentru tot pachetul de acţiuni.
Vreţi să conduceţi voi afacerea asta?
Da.
Cu toţii avem experienţă practică şi didactică aici.
Da, cunoaştem spitalul acesta mai bine ca oricine altcineva.
Am contribuit cu toţii...
Da. Aţi contribuit cu toţii. Îmi place asta.
Chiar că aţi făcut asta.
Metoda Shepherd de tratament al glioblastomului viral...
Dr Grey, era şi numele dv pe acolo, nu-i aşa?
Da.
Dv aţi scris cartea
despre fabricarea cartilagiului fără schelet.
Şefă de promoţie la Smith, Berkeley şi Stanford.
Iar Tim Kenner de la Hopkins nu mai contenea cu laudele la adresa dv.
E clar că v-aţi făcut temele.
Da, mi le-am făcut.
Şi am aflat că nu e niciun manager în echipa voastră.
Nu aveţi deloc experienţă în conducerea administrativă.
Trebuie să aveţi pe cineva care să ţină luminile aprinse.
Dr Shepherd a fost şeful secţiei de chirurgie.
Da, preţ de vreo zece minute.
Apoi v-aţi retras de bună voie, fără nicio explicaţie.
Eu am impresia că nu v-a plăcut.
Chirurgilor le place chirurgia.
Eu ştiu că atunci când nu-mi place să fac ceva,
nu fac bine lucrul acela.
Vă aşteaptă.
Îmi pare rău. Mai am încă trei întâlniri până plec.
Vă mulţumesc tuturor pentru această ofertă.
Vă respect entuziasmul,
vi-l împărtăşesc,
dar nu simt că va ieşi ceva bun din asta.
Dacă vă luaţi în echipă
pe cineva cu experienţă administrativă
putem să mai stăm de vorbă.
Asta vă spuneam şi eu.
Avem experienţa necesară.
Ei bine, el nu crede asta. Deci suntem...
Nu, nu face asta.
Încă mai putem să facem ceva.
Ce putem face?
Vrea pe cineva cu experienţă. Să i-l aducem pe Richard.
Ce-ar fi să-l aducem pe cel care e acum la conducere?
Nu putem să-i spunem lui Owen.
Ce mai contează acum?
Avem nevoie de el.
Bine, şi dacă îi convingem pe Richard şi pe Owen, ce?
O să avem încă o întâlnire?
Crest pleacă în Dubai diseară.
Atunci trebuie să ne întâlnim cu el înainte să plece.
Bine, dar nu putem să mergem cu toţii la spital.
Mă duc eu. Mă duc eu după Richard.
Bine.
Brooks, dacă iar te caută mama ta, zău că...
Dr Webber, dr Grey vă roagă să veniţi în sala de aşteptare.
E ceva urgent.
Meredith Grey?
Brooks, vino aici şi ajut-o pe dr Bailey, te rog.
Staţi aşa. Doar n-o să vă duceţi.
Îmi pare rău, Bailey. Repejor.
Ce altceva?
Ce altceva poate să-mi mai ia Meredith Grey astăzi?
- Ea ne-a dat soluţia aceasta. - Poftim?
Ea ne-a dat soluţia aceasta.
Deşi nu mai lucrează aici,
încearcă să-şi ajute pacienţii.
De ce naiba ai divulga detalii despre pacienţi
cuiva care nu mai lucrează aici?
Îi pasă.
Ei îi pasă?
Nu-mi spune mie cum e să-ţi pese.
Eu sunt sufletul acestui spital nenorocit!
Aceste bariere pentru aderenţe pe care le punem
ar trebui să ţină ţesutul separat până se vindecă.
Aţi spus că ar trebui,
dar lui Andy i-aţi spus că o să facă asta cu siguranţă.
Aşa e, unui tip ca Andy
trebuie să-i spui cea mai bună versiune a poveştii.
- Şi ce se întâmplă dacă nu funcţionează? - Ross.
Dacă nu funcţionează, revenim peste şase luni
şi încercăm din nou.
Dar în şase luni nu vom mai fi aici.
Ross a auzit un zvon prostesc
cum că spitalul s-ar închide
şi acum se pare că are o cădere nervoasă.
N-ar trebui să vă spun asta.
Încă se lucrează la asta,
dar Pegasus o să cumpere spitalul.
Şi nimeni nu pleacă nicăieri.
Minţiţi.
N-ar minţi...
Ba da. Tocmai ne-a spus că ar face asta.
Doar că asta nu e cea mai bună versiune a poveştii,
e o minciună gogonată.
Ce tot spui acolo?
Nu vă prefaceţi că nu ştiţi.
Pegasus cumpără spitalul ca să-l lichideze.
O să ne pierdem slujbele cu toţii.
Puteţi să-i spuneţi odată că nu e adevărat?
Sigur că nu e. Cine a spus asta?
Cahill.
E în regulă, mă ocup eu mai departe.
A minţit şi apoi a şters-o.
N-a minţit, Ross.
Nu ştia.
Distracţie plăcută la gunoi, banditule!
Instrumentul de mărunţit, te rog.
E oribil.
Da, lui Bobby i-ar plăcea la nebunie.
Am putea să înregistrăm asta.
Ar putea să revadă măcelul. Să-l arate şi prietenilor.
Nu, el se aşteaptă să aibă mâini şi ochi şi toate nebuniile.
I-am frânge inimioara dacă ar afla adevărul...
Despre Moş Crăciun
despre oamenii care se îmbolnăvesc şi care te dezamăgesc
şi cum totul se duce de râpă.
Până atunci poate să creadă în ce vrea el.
Da, ai dreptate.
Eu sunt mare,
dar tot am fost un pic dezamăgită
că n-am găsit mâini şi ochi.
Gata, o scoatem.
O nebunie!
E o ofertă extrem de interesantă, domnule.
Dar nu m-aş simţi bine dacă...
Serios?
Este Serios?
Am reuşit să fac nişte schimbări în orar
şi să reprogramez rinoplastia lui Avery.
E la telefon cu şeful secţiei de chirurgie plastică de la Boston.
Jo avea dreptate. Eşti genul acela de fată.
Ştiu.
Suntem pe cale să ne pierdem slujbele,
şi eu nu pot să mă gândesc decât la faptul
că nu o să mă mai culc cu el.
Sunt dezgustătoare.
Nu poate să fie atât de bun la pat.
Uită-te la el.
Serios?
Mă duc să vorbesc cu el.
Fiecare pas pe care-l vei face
va fi un pas înapoi uriaş pentru femeile de pretutindeni.
Şi uite aşa se duce dreptul la vot.
Roe versus Wade.
Potoleşte-te.
Unde mai pui că eşti şi tu la fel.
Şi tu ai alergat după Karew săptămâni întregi.
Da, dar tu nu vrei să fii ca mine.
Mă urăşti.
Mulţumesc.
Şi nu te urăsc.
Ba da.
Dr Chan este chemat la salonul de izolare.
Ce cauţi aici?
Trebuie să vorbesc cu tine.
Acum vrei să vorbim?
Ai întârziat o săptămână. Trebuie s-o găsesc pe Cahill.
Trebuie să mă asculţi.
Owen, este adevărat
că vând spitalul ca să-l desfiinţeze?
Asta e tranzacţia pe care o faci?
Asta e tranzacţia voastră...
tu, Shepherd şi toţi ceilalţi,
când m-aţi lăsat baltă, când m-aţi minţit!
Încercăm să cumpăram spitalul.
Aşa că am căutat un investitor extern,
încercând să strângem banii, însă am ajuns într-un punct mort.
Eu pot să aduc 3 milioane.
Nu, Richard. Nu vrem...
Nu, trebuie doar să mut câteva chestii.
O să fie tot ce am, dar mă bag şi eu.
Nu, nu avem nevoie de banii tăi. Avem nevoie de experienţa ta.
Avem nevoie de tine.
La o adică, o să-ţi luăm şi banii,
dacă va fi nevoie, dar...
De cât aveţi nevoie?
De 175 milioane de dolari.
Asta-i bună.
Nu prea e de râs, nu?
Nu.
Aşa că am plecat doar ca să întârziem vânzarea către Pegasus.
Şi nu ne-am oprit aici.
Avem un investitor.
Şi avem nevoie ca tu şi Webber să-l convingeţi,
acum, înainte de a semna cu Pegasus.
Şi nu puteai să-mi spui asta?
De ce n-ai putut să-mi spui asta?
Aş fi luptat pentru tine. Aş fi luptat alături de tine.
Îmi pare rău.
Am vrut să-ţi spun. Chiar am vrut.
Dar mi-au spus că ai semnat o clauză de confidenţialitate,
şi că dacă cineva ar fi aflat că ai fost implicat
într-o ofertă concurentă,
te-ar fi putut da în judecată,
şi chiar să te bage la închisoare, dacă ar fi fost foarte supăraţi.
Te rog să mă crezi...
încercam să te protejez.
Nu e nevoie să mă protejezi.
- Stai. Unde te duci? - În consiliu.
Dacă ei cred că am putem salva spitalul,
s-ar putea să vă mai dea puţin timp.
Nu te poţi baza pe asta.
Cristina, trebuie să ai şi tu încredere în mine.
Deci Boston?
Nu. Nu la Boston.
Oricum, mamei nu i-ar plăcea să câştige astfel.
Dar probabil că e timpul
să încep să mă gândesc la alt spital.
Tu ce faci? Unde te duci?
Nu ştiu încă.
Nu ştii niciodată.
S-ar putea să nimerim în locuri apropiate.
Nu ar fi cel mai rău lucru care s-ar putea întâmpla.
Da. Desigur.
Aspiră, te rog.
Salut, amice!
L-au prins.
I-au dat papucii lui Phil.
Trebui să fi văzut ce faţă avea
când i-am scos ochii din cap.
A fost groaznic.
Bucăţi de creier şi păr peste tot.
Şi nu uita de intestine.
Cum aş putea?
Se tot agăţau de instrumentele mele
ca nişte spaghete.
A trebuit să facem o pauză doar ca să curăţăm dezastrul.
Şi ce s-a mai întâmplat?
Mă scuzaţi.
Hei.
Eşti bine?
Te prefaci?
Pentru că te amăgeşti singură.
Nu o să mai fie prea multe operaţii
pe care să mă păcăleşti să ţi le dau.
O să te descurci tu. Mai sunt şi alte programe.
Nu ca ăsta.
Nu cu un profesor ca tine...
care să-mi arate
operaţii drăguţe cu prinde tumoarea şi scoate-i ochii"
şi care crede că e distractiv să vorbeşti cu copiii
despre maţe şi alte chestii.
Şi ştii...
nu te-am mai văzut prea des săptămâna asta
şi a fost naşpa.
O să-mi găsesc altă slujbă. Ce-o fi o fi.
Însă nu aş vrea să nu te mai văd vreodată.
Hei.
Sunt bine. Mă descurc eu.
Slavă Domnului că nu a fost şi Stephanie să mă vadă.
Secţiunea 15,
alocarea echipamentelor, stipulează
că tot instrumentarul medical al spitalului Seattle Grace Mercy West,
echipamentele de radiologie şi toate celelalte,
vor fi distribuite către spitalele Pegasus existente
după cum vor considera necesar... Dr Hunt.
Nu puteţi accepta această ofertă.
Dr Hunt, putem ieşi puţin?
Dr Hunt, îmi pare rău.
Ştiu că asta nu este ceea ce vă doriţi.
Nici noi nu ne dorim asta, însă aceasta e oferta pe care o avem.
Ba nu este. Am un alt cumpărător.
Îmi pare rău. V-am spus deja, nu este disponibil în acest moment.
Rita, sunt aici.
Salut tuturor.
Acesta este şeful pe care aţi dorit să îl vedeţi, Richard Webber.
- Încântat. - Încântat.
Richard a fost şeful secţiei de chirurgie de la Seattle Grace timp de 12 ani.
Putem sta de vorbă puţin?
Trebuie să fiu în avion în 20 de minute. Putem discuta pe drum?
Desigur.
Am loc numai pentru doi.
Nu e corect.
Şi acum ce facem?
Mergem să îi recuperăm.
Este vorba de un investitor serios
împreună cu o echipă chirurgi consultanţi
conduşi de Richard Webber,
Derek Shepherd, dr Torres, Robbins...
Adică un grup de angajaţi nemulţumiţi.
Grey, Yang şi cu mine.
Şi atunci unde sunt?
Vă vor putea prezenta o ofertă formală mâine,
dacă amânaţi aceasta vânzare către Pegasus.
Nu, nu puteţi face asta.
Nu îi puteţi forţa pe cei de la Pegasus să aştepte...
Aveţi de făcut o alegere.
Puteţi fi responsabili
de condamnarea acestui spital de talie mondială la groapa de gunoi...
- Nu e o alegere. - Sau...
Nu este ceva sigur.
Sau vă puteţi alia cu doctorii
care au făcut ca acest loc să fie ceea ce era
şi să vedeţi unde poate ajunge.
Înţelegerea cu Pegasus a mai picat odată.
Dacă mai pică încă o dată, nu vă mai rămâne nimic...
Nu se vor mai plăti clauze compensatorii,
nu se vor mai plăti creditorii,
şi nici măcar salariile de săptămâna viitoare.
Nimic.
Nu avem nevoie decât de o zi.
O zi.
Îi vedeţi?
Uite-i.
- Par fericiţi? - Nu-mi dau seama.
Trişti?
Nu-mi dau seama.
I-am convins să aştepte.
Consiliul vă va mai aştepta încă o zi.
Puteţi face oferta.
Am reuşit.
Noi nu.
Crest s-a întâlnit cu Richard, l-a plăcut,
ne-a plăcut pe toţi,
iar apoi a spus nu.
A zis că nu simte că o să meargă.
Aşadar s-a terminat.
S-a terminat.
Dr Kepner?
Andy s-a trezit.
Are câteva întrebări
şi nu l-am găsit pe dr Hunt.
Bine. O să vin imediat.
Aveam nevoie de o gură de aer.
Pot să vă întreb ceva?
Vrei să ştii cum de s-a putut întâmpla aşa ceva?
Nu ştiu.
Probabil că ar trebui să cred
că orice se întâmplă dintr-un motiv anume.
că face parte dintr-un fel de... plan,
şi că ar trebui să înveţi ceva.
Pierzi un pacient
pentru că uiţi să-i verifici căile respiratorii,
şi nu mai faci greşeala asta a doua oară.
Pici examenele de rezidenţiat
pentru că eşti prea ocupată să te culci cu prietenul tău cel mai bun,
şi poate că aşa înveţi să nu mai faci asta.
Spitalul care-ţi este ca o a doua casă îşi închide porţile
tocmai atunci când începeai să simţi că...
că ţi-ai pus viaţa pe făgaş...
De fapt, voiam să vă întreb
dacă îmi puteţi da o scrisoare de recomandare.
Dar cred că aş putea să cer asta şi altcuiva.
Ar fi mai bine aşa.
Du-te acasă, Brooks. Mă descurc eu de aici încolo.
Dacă se poate, dr Bailey,
aş prefera să mai stau.
Cum doreşti.
Ce-i cu faţa asta?
Aveţi dreptate.
Dv sunteţi sufletul acestui spital.
Eram, Brooks.
Eram.
Nu cumpărăm o casă.
Nu cumpărăm nici spitalul.
Am putea să cumpărăm o casă...
sau să construim una.
Nici măcar nu ştim unde o să fim peste şase luni.
Atunci o construim la Chicago sau la Miami
sau la New York.
Suntem împreună,
avem o fetiţă frumoasă...
aşa că putem să mergem oriunde vrem.
Probabil că vei vrea să vindem apartamentul lui Mark, nu?
Probabil că da...
Nu trebuie să ne mutăm deocamdată, nu?
Nu.
Nu încă.
Vermut?
O să ne mulţumim cu asta.
Şi acum îmi furi şi băutura.
- E doar nişte vermut. - Taci.
Nu ai dreptul să faci glumiţe proaste.
Ne mergea foarte bine, tuturor.
Iar acum oamenii îşi pierd locul de muncă
din vina voastră.
Încercam să cumpărăm prostia asta de spital,
încercam să vă ajutăm
şi am dat-o în bară.
Îmi pare rău.
Ei bine...
Whisky scoţian de 40 de ani. L-am primit de la un pacient.
Acum staţi jos
şi faceţi bine să îmi spuneţi tot.
Derek, s-a terminat. Gata. Opreşte-te odată.
Da, ştiu.
Ross m-a rugat să-i scriu o scrisoare de recomandare.
Şi o să fac una pentru fiecare stagiar.
Ai făcut una şi pentru Heather Brooks?
Cine?
Şoricica.
Nu. Nu încă.
O să-i scriu eu una.
Voiau să cumpere ei spitalul
doar că mai aveau nevoie de bani.
Şi nu i-au putut obţine la timp.
Şi tu ce o să faci acum?
Păi am auzit că e frumos la Boston.
Mi-a trecut şi mie asta prin cap,
dar n-am vrut să par insistentă.
Nu eşti tu aşa.
Mi-am pus atât de mult din viaţă în Seattle Grace.
Mi se părea firesc
să-mi închei cariera tot acolo, iar eu...
Nu sunt încă pregătit să mă pensionez.
Nu mi-a trecut niciodată prin cap ca o să dispară înaintea mea.
De câţi bani aveau nevoie?
Voi ce faceţi...
Oameni buni!
Aţi ajuns la timp.
Haideţi.
Mamă. Ce s-a întâmplat?
Ia loc. Urmează să vă spun.
Există un motiv pentru care chirurgii sunt gata să dea cu zarul
printr-o operaţie riscantă, prin care se poate pierde tot,
din care nu mai e cale de ieşire
şi care poate avea consecinţe dezastruoase.
Doamnelor şi domnilor,
dr Webber mi-a adus la cunoştinţă
faptul că aţi căutat cu toţii un investitor
care să se asocieze cu dv
în achiziţia spitalului Seattle Grace Mercy West.
Am deosebita plăcere să vă comunic
că fundaţia Harper Avery ar dori foarte mult
să vi se alăture în acest sens.
Ce?
Avem o singură condiţie. Una singură.
Deoarece fundaţia va aduce
majoritatea fondurilor necesare,
am dori ca un reprezentant ales de noi
să facă parte din consiliul director.
Da, desigur...
Dragii mei, avem doar câteva ore la dispoziţie
să facem această ofertă.
Sunteţi de acord sau nu?
- Da. Desigur. - Da, bine.
- Câteodată... - Da.
merge.
Oau!
Stai aşa, m-ai trezit cu noaptea în cap
ca să-mi spui că vii la Seattle să-mi fii şefă?
- Nu e prea... - Nu, dragul meu. Ai înţeles greşit.
Fundaţia te alege pe tine să fii reprezentatul nostru.
Noi suntem acţionarul principal.
Ceea ce înseamnă că tu o să fii şeful.
Stai aşa. Ce?
Acum dă-i mamei tale un pupic, Jackson.
Tocmai ţi-a cumpărat un spital.
Subtitrarea: BlackAmber/SubTeam ploi78 & JohnnyB/Titrări.ro Team
Comentarii pe www.tvblog.ro