Găteşti?!
Trebuie să fie un vis sau poate un coşmar.
Nu mă cobor la nivelul tău şi-am să ignor.
Micul dejun e servit.
Sunt clătitele mele speciale pe care le fac pentru Alexis.
Nu chiar atât de speciale. Am învăţat să le fac în ultimul an.
Deci elevul devine...
student picat, eşuat.
I-ai dat aşa ceva să mănânce? Mamă...
îţi interzic pentru totdeauna să practici arta preparării clătitelor.
- Unde am greşit? - De unde să încep?
Alexis nici nu-i aici. De ce le faci?
Ţi-e dor de ea.
- Ţie nu? - Sigur că da.
Dar universitatea nu-i aşa departe.
A fost centrul vieţii noastre atât de mult timp
şi acum... a plecat.
E timpul ca Alexis să-şi facă propriul drum în lume.
Dar se va întoarce. Ca Simba în "Regele Leu".
- Este cercul vieţii. - Dragule...
Castle, ai adoptat o adevărată atitudine zen în privinţa asta.
Mi-am dat seama că am fost prea protector
cu Alexis uneori. Bine, tot timpul.
Dar de când a plecat la Columbia, am învăţat să mai cedez.
Nu-i mai verific video blogul. Nu mai cer să-i cunosc prietenii.
Alexis, ca şi o pasăre, trebuie să plece din cuib.
Aşa că o las să zboare...
Mă întorc şi mă îndepărtez. Înseamnă acceptare.
Dar n-ar fi acceptare s-o laşi să plece,
să vezi unde zboară şi să nu te deranjeze?
Ba m-ar deranja. Nu vreau să văd unde se duce,
ce păsări de pradă sunt acolo şi cum sunt alte cuiburi...
Aşadar e acceptare sau negare?
A fost acceptare până ai aplicat tu logica ta diabolică.
Ce-ar fi să aplicaţi puţină logică diabolică şi la asta?
Hasim Farouk.
A trecut o dubă peste el azi noapte la ora 1:00.
A fost omorât pe loc.
I-a aruncat pantofii la locul impactului.
- Accident cu fuga şoferului. - Asta nu-i tot.
Un martor, un vagabond, spune că victima a tras în dubiţă
şi că a stat în mijlocul străzii trăgând până l-a lovit.
- De ce? - Nu ştiu, dar el cunoştea armele.
Acesta este un Sig P220 S
cu regulator de greutate, ţintă şi un pat adaptat pentru mâna lui.
- A fost un ţintaş profesionist. - Ce mai ştim despre el?
Hasim Farouk are naţionalitate arabă şi a venit aici ca student.
Ce studiază? Războaiele urbane?
N-a declarat. La Universitatea Columbia.
Şi ce căuta în Lower Manhattan?
Dar mai important... cum de primeşte Columbia
nebuni purtători de armă şi există mai mulţi?
Să ştii că n-o sun pe Alexis. Îmi verific e-mail-ul.
Acceptare.
Tehnicienii să caute dubiţa în înregistrările din trafic
şi să cercetăm viaţa lui Hasim Farouk.
- Să vedem dacă are duşmani. - Pare să aibă cel puţin unul.
A fost acuzat de agresiune acum două zile de Bram Stoker.
Bram Stoker, autorul lui "Dracula", cel mort în 1912?
Dacă-i el, aş zice că e nemuritor.
- Scuză-mă. Bram Stoker? - Da.
Detectiv Beckett, poliţia New York.
- Îmi permiţi să spun că arăţi tânăr? - Ce spiritual. N-am mai auzit-o.
Eu n-am auzit de nimeni pe nume Bram Stoker în afară de Bram Stoker.
Se pare că e o rudă îndepărtată şi părinţii mei au studiat în Anglia.
Au crezut că ar fi drăguţ. N-a fost.
- Despre ce e vorba? - Despre decedatul Hasim Farouk.
Decedatul? E mort?
A fost omorât a doua zi după ce l-ai acuzat de agresiune.
Eu sigur nu l-am omorât. Am depus plângerile ca să mă apăr.
- De ce? - Hasim a fost studentul meu.
Sunt preparator la un seminar despre Joyce.
- Ce problemă a fost între voi? - Nu credeam că e vreuna.
Dar acum trei zile, după ore, m-a luat la întrebări.
A început să mă acuze că sunt...
prea familiar cu câteva studente.
Zicea că mă omoară dacă nu încetez.
- Pentru hărţuirea fetelor? - Nu le-am hărţuit.
Poate că am flirtat cu câte o studentă.
Dar vă rog să mă credeţi că n-a fost ceva nedorit.
Doamnelor le cam plac vampirii. Eu mă numesc Bram Stoker.
Pentru o dată în viaţa mea numele mă favorizează.
Poate că Hasim era gelos. A fost vreuna iubita lui?
Nu, nu cred că avea iubită sau măcar prieteni.
Am nevoie de numele fetelor cu care ai flirtat.
Ia te uită ce clădire. Hasim trăia pe picior mare pentru un student.
Pune şi asta pe lista lucrurilor care nu se potrivesc la tipul ăsta.
A început facultatea la 24 de ani. Cine face asta?
- Unul care se trezeşte mai târziu. - Sau un terorist sub acoperire.
E de naţionalitate arabă, împuşcă o dubă cu un Sig personalizat.
Spun şi eu... poate fi un terorist.
Ia te uită ce echipament. Omul are propria sală de antrenament.
Şi dacă centura neagră nu era suficientă, avea astea.
Nu-i tot. Priveşte. Echipament de supraveghere.
Tehnologie avansată.
La distanţă de ani lumină faţă de ce are secţia.
Cine naiba e tipul ăsta?
Armele se potrivesc cu terorismul, dar echipamentul de supraveghere?
Poate e spion. Are pregătire militară.
A fost în trupele de comando ale forţelor speciale saudite.
Dar mai e ceva. I-au fost transferaţi 25 de mii de dolari lunar
dintr-un cont al unei bănci elveţiene.
Orice ar fi făcut, a fost bine finanţat.
- Ce-au spus studentele? - Am vorbit cu majoritatea fetelor
de pe lista lui Bram Stoker şi nimeni nu l-a observat pe Hasim la cursuri.
Nici nu ştiau cine este. Tipul ăsta parcă a fost invizibil.
Se ascundea la vedere.
Un agent sub acoperire într-o misiune specială de recunoaştere.
- Şi de ce a tras în dubă? - Poate că la volan era Jack Bauer.
Ryan caută duba în filmările camerelor din trafic.
Dar lucrurile devin şi mai ciudate cu Hasim.
Tehnicienii au descoperit că asculta un microfon
instalat într-un apartament situat la vreo 800 m de casa lui.
- Al cui este apartamentul? - Al acestei fete. Sara El-Masri.
I-am lăsat un mesaj pe mobil.
Sarah El-Masri e una din studentele de la cursul despre Joyce.
E una dintre fetele de pe lista lui Bram Stoker.
- Ce-a spus despre Hasim? - N-am găsit-o. I-am lăsat un mesaj.
Băieţi, am găsit ceva şi vreau să vedeţi.
Din păcate, nu există nicio cameră în apropierea locului crimei.
Am găsit o înregistrare de pe strada pe care a fost lovit Hasim.
Asta e duba care l-a omorât.
Faţa e lovită. Se văd găurile de glonţ.
Priviţi.
Opreşte. Derulează înapoi.
Focalizează pe faţa ei.
Este Sara El-Masri. A fost răpită.
Şi Hasim a murit încercând să împiedice răpirea.
CASTLE Sezonul 5 Episodul 15
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to YYeTs.net & addic7ed.com
Acest bărbat a răpit o fată şi l-a omorât pe Hasim Farouk.
- Ce ştim despre el? - E bărbat, are între 30-40 de ani,
n-are semne distinctive sau tatuaje.
Am trimis filmarea la FBI s-o ruleze în programul de recunoaştere facială.
- Ei ştiu că e vorba de răpire? - Da. Ne trimit un agent de legătură.
Iar noi verificăm alte camere din trafic
să aflăm unde s-a dus duba după ce Sarah a încercat să fugă.
Hasim supraveghea apartamentul şi era în preajmă când a fost răpită.
- Dar de ce? Ce relaţie aveau? - Vine aici colega de cameră a Sarei.
- Poate aflăm de la ea. - Ei nu şi-au dat telefoane.
Pare mai degrabă că el o hărţuia.
Nu numai că i-a pus microfon în casă, participa la două cursuri de-ale ei.
Poate e ca în "Conversaţia".
Francis Ford Coppola.
- Gene Hackman. Foarte subestimat. - Mulţumesc.
Un expert în supraveghere aude un plan împotriva femeii pe care o ascultă.
Hasim a aflat de răpire, a vrut s-o împiedice şi a plătit cu viaţa.
Tot nu explică armele din casa lui.
Adevărat. Gene Hackman nu avea un arsenal în posesie.
Sau poate Hasim a fost implicat în răpire şi pe urmă s-a răzgândit.
- Sau i s-a făcut frică. - Caută în e-mail-uri şi telefoane.
- Să vedem cu cine ţinea legătura. - S-a făcut.
Iată ce am găsit despre Sara El-Masri.
E în anul doi, studiază biologia marină.
S-a născut în Cairo, într-o familie egipteană super bogată.
E posibil s-o fi răpit pentru bani. Unde sunt părinţii ei?
Au o casă în Dakota. Sunt în drum spre noi.
Mi-e rău în suflet. Îmi vreau doar fiica înapoi.
Facem tot ce putem pentru asta, dle El-Masri, împreună cu FBI.
Are doar 20 de ani, e o copilă.
- Cine i-a făcut asta? - Deocamdată ştim
că au fost implicaţi cel puţin doi oameni.
Şoferul şi acest bărbat.
Vi se pare cunoscut?
Mie nu. Lina?
- Nu. - Le voi da bani.
- Plătesc oricât cer. - Şi dacă nu vor bani?
Ţi-ai făcut duşmani, Anwar.
În Egipt, nu aici. Aici e vorba de bani.
- Întotdeauna e vorba de bani. - E vorba şi de acest om.
Hasim Farouk. L-aţi văzut vreodată?
Da, am încercat să dau de el când am aflat.
- Poate ne ajută el. - Îl cunoaşteţi?
Sara n-ar fi acceptat o gardă de corp.
L-am angajat pe Hasim să vegheze asupra ei cu discreţie.
Unde este?
A murit încercând s-o apere.
L-aţi angajat s-o păzească pe Sara.
- Ea a primit ameninţări? - Nu.
Dar un om în... poziţia mea...
Am implorat-o pe Sara să aibă grijă, dar zicea că-mi fac prea multe griji.
Acum gândeşte ca americanii. Se încrede ca americanii.
Voi plăti oricât.
E singurul meu copil. Vă rog.
Vă rog să ne scuzaţi.
Detectiv Beckett, dle Castle, acesta este agentul Harris.
- El va conduce ancheta. - Mă bucur să vă cunosc.
Detectivul Ryan m-a pus la curent.
- Ce face familia El-Masri? - Sunt speriaţi. Devastaţi.
- Asta-i bine. - Da?
Mai bine decât furioşi sau defensivi.
Vor să ajute şi să fie sinceri, lucru important
deoarece acurateţea informaţiilor noastre
va decide dacă se termină bine sau rău.
- Vă ţin la curent. - Vom face la fel.
Ryan şi Esposito se ocupă de acţiunile Sarei din seara trecută.
Dacă putem afla ce căuta ea în Lower Manhattan,
putem afla cine l-a ucis pe Hasim.
- Te simţi bine? - Da, doar că...
nu-mi pot imagina prin ce trec ei acum.
Crezi că e vorba într-adevăr de bani?
El-Masri are o avere de peste 300 milioane de dolari.
Dar totuşi, cine angajează un fost militar să stea cu fiica lui?
- Eu m-am gândit la asta. - Şi nu mă îndoiesc.
Dar ai văzut cum a respins-o când a adus vorba de duşmani?
Nu vrea să creadă ce-i mai rău şi, sincer, nu-l pot învinui.
Am vorbit cu colega de cameră a Sarei, Amber.
Nu ştie nimic de Hasim sau răpire, dar a zis că Sara a ieşit aseară.
- Unde s-a dus? - Amber şi-a amintit doar
că era ceva despre ştiinţă.
Au fost trei evenimente legate de ştiinţă aseară în Manhattan.
Un maraton de filme SF într-un cinematograf
la opt cvartale de locul morţii lui Hasim.
Deşi, prin definiţie, SF-ul nu este ştiinţă.
- Conţine cuvântul "ştiinţific". - Excelent punct de vedere.
Celelalte sunt un tur de astronomie condus de un astronom
şi un discurs ţinut de un savant pe nume Hayden Posner,
în sala de la hotelul Beaumont.
Dr Posner e expert în schimbările climatice.
Mi-a cumpărat Alexis cartea lui, dar n-am citit-o.
Şi asta explică ce căuta Sara în Lower Manhattan.
Studiază biologia marină, o interesează schimbările climatice.
Da, mi-o amintesc. O tânără încântătoare.
Sara El-Masri. Da, a participat. Chiar eu am înregistrat-o.
- Aţi observat ceva neobişnuit la ea? - Nu.
După prezentare a rămas pentru întrebări şi răspunsuri.
- Şi apoi a plecat. - Ştiţi unde s-a dus?
Ştiu doar că a ieşit din sală.
Eu am rămas să aranjez pentru o nuntă.
- A vorbit cu cineva? - Doar cu persoana care o însoţea.
A fost cu o tânără. Au stat împreună. Păreau prietene.
- Dar nu vă pot spune numele ei. - Ne-o puteţi descrie?
Roşcată, piele deschisă, foarte încântătoare şi ea.
Îmi daţi voie să mă uit?
E Alexis. E pe listă. Aseară a fost aici.
Poate o cunoaşte. Poate s-au întâlnit la prezentare.
Sunt sigur că ne poate ajuta.
E sunetul telefonului ei.
- Ce-i acolo? - Obiecte pierdute.
Telefonul ne-a fost predat de un oaspete.
L-a găsit pe stradă în faţa hotelului.
Au răpit-o şi pe Alexis.
Dle Castle, vom face tot ce ne stă în putere să vă aducem fiica înapoi.
Nu vreau să mă liniştiţi. Spuneţi-mi care-i situaţia.
Să începem cu faptele aşa cum le înţelegem.
Fiica dv. a participat la prezentare împreună cu Sara El-Masri.
S-au împrietenit la un curs de ştiinţa mediului.
GPS-ul de pe telefon arată că a fost lăsat în faţa hotelului
la puţin timp după prezentare.
Plus faptul că n-a văzut-o nimeni în cele 16 ore de atunci
ne duc la concluzia că şi ea a fost urcată cu forţa în dubă.
De ce s-o răpească pe Alexis dacă Sara a fost ţinta?
Probabil că erau împreună. A fost martoră.
A fost mai uşor s-o ia decât să... n-o ia.
A fost în locul nepotrivit la momentul nepotrivit.
- Aşa se pare. - Aveţi suspecţi?
Avem un nume. Recunoaşterea facială
ne-a dat numele bărbatului din filmare.
Roger Henson. Îl cunoaştem mai mult
ca traficant de narcotice de nivel mediu.
Dacă ştim că e acolo, îl putem prinde. Începem o urmărire.
Îi căutăm deja pe Henson şi pe asociaţii lui.
Dar e infractor de carieră. N-o să fie uşor să-l găsim.
Ce caută un traficant de droguri într-o răpire?
Nu ştim. Dar Roger Henson nu e unul care ia decizii.
E un intermediar, un mercenar.
E posibil să fi fost angajat să răpească fetele.
- Şi acum? - Mergem pe mai multe fronturi
şi ne concentrăm pe Henson. Găsirea lui ar putea rezolva cazul.
De asemenea, facem planuri
pentru când şi dacă ne contactează răpitorii.
- Dacă? - Ştim că familia El-Masri e bogată.
Şi ne-aţi spus că Sara a fost ţinta.
Dl El-Masri a recunoscut că a avut legături strânse
cu fostul regim din Egipt.
Ca rezultat, el şi-a făcut nişte duşmani foarte puternici.
E posibil ca răpirea fetei lui să fie motivată de răzbunare.
Şi atunci în ce situaţie e fata mea?
Dacă nu pe ea o voiau şi doar le stă în drum...
Dle Castle, trebuie să fiţi optimist.
Oricare ar fi motivele lor,
răpitorii îşi vor da seama că ea are valoare.
Acum mergeţi acasă, iar noi vom ataşa un aparat de urmărire la telefon
ca să fim pregătiţi când vor suna.
Vă aştept afară.
- O să ne vadă Gates. - Nu-mi pasă.
Nu pot să cred că se întâmplă asta.
O vom găsi, Castle. O vom găsi.
Să faci orice e nevoie ca să-i aduci fetiţa înapoi.
- Orice e nevoie. - Vă mulţumesc, domnule.
Cum se simte?
E vorba de Alexis. Cred că e distrus. Şi eu sunt distrus.
Trebuie să lăsăm totul deoparte şi să-l ajutăm s-o găsească.
- Ce-am aflat despre dubă? - Am lucrat la imaginile din trafic.
După ce a ieşit din Lower Manhattan s-a dus către pasajul Queens-Centru.
Trebuie să aflăm unde s-a dus.
Găsiţi oameni să revadă imaginile. Găsim duba, o găsim pe Alexis.
- Să ne spuneţi dacă vă trebuie ceva. - Sigur, domnule.
Mamă... îmi pare rău.
- Îmi pare atât de rău. - Richard, nu e vina ta.
- Nu ştiu. Dacă aş fi... - Fără dacă. Nu te tortura aşa.
Singurii vinovaţi sunt cei care au răpit-o.
Alexis este fiica tatălui ei.
E puternică şi deşteaptă şi va trece cu bine peste asta.
- Da, ştiu. - Nu, n-o spun doar aşa.
Se va descurca. O simt în inima mea şi inima mea nu se înşală niciodată.
Şi prima ta căsnicie? Şi a doua?
Bine. Se mai înşală din când în când.
Dar nu în acest caz.
Mă întreb cum de au ştiut răpitorii că Sara va fi la hotelul Beaumont.
Kate Beckett şi FBI-ul o caută pe Alexis.
Lasă-i să-şi facă treaba. Ei au nevoie de tine aici.
Bine.
Ce-aţi găsit?
Duba a ieşit prin pasajul Queens-Centru către Greenpoint.
A luat-o pe bulevardul Greenpoint spre McGuiness şi în vest pe Huron.
- Şi unde s-a dus? - Nu ştim, dar zona asta
este încadrată de bulevardele Greenpoint, McGuinness şi Franklin.
Am văzut imaginile de pe camere. Duba a intrat, dar n-a mai ieşit.
Fetele trebuie să fie acolo undeva. Împreună cu Henson.
- Cât de mare e aria de căutare? - 20 de străzi.
Coordonaţi-vă cu agenţii FBI şi poliţia din Queens.
Trebuie să căutăm duba stradă cu stradă.
Numai în haine civile şi cu maşini neinscripţionate.
Stăteam de dimineaţă lângă fântâna din campus,
sorbind din cafeaua cu lapte, încercând să învăţ la chimie
şi am avut un... cred că a fost un moment al proaspătului student.
Sunt sigură că se va atenua, dar nu astăzi.
Astăzi mă uit în preajmă şi văd clădiri frumoase,
văd studenţi care sunt ca mine, dar deloc ca mine şi mă simt...
copleşită de toate posibilităţile,
de norocul pe care îl am să fac partea din asta
şi de faptul că n-aş vrea să fiu în nicio altă parte în acest moment.
Fiţi pe fază pentru un anunţ.
Eu şi prietena mea Sara avem bilete la prezentarea dr Posner
de astă seară de la hotelul Beaumont. Şi pentru cei care nu ştiu,
dr Posner e un important savant în schimbările climatice.
- E un erou al meu şi abia aştept... - Vezi? Priveşti?
Dacă răpitorii au ştiut că Sara şi Alexis sunt prietene...
Au ştiu. Au găsit-o pe Sara la hotel cu ajutorul acestui clip.
Alexis l-a postat ieri după-amiază la 14:36.
- Ei au accesat site-ul. - Bine, iau legătura cu tehnicienii.
Să găsească fiecare adresă IP care a accesat acest site după 14:36.
- S-ar putea să ia timp... - Şi dacă ea n-are timp?
- Castle, ascultă-mă... - Nu.
Nu-mi promite că o găseşti decât dacă poţi s-o faci. Altfel...
n-o să te iert niciodată.
Aşa cum n-o să mă iert nici pe mine.
Beckett, am găsit ceva.
Ce este? Beckett? Ce se petrece?
Trebuie să închid. Te sun cum aflu ceva.
Aşteaptă.
Mulţumesc. Da, aşa voi face.
Locotenentul de la secţie. Ştie doar că au găsit duba
care e parcată de azi-noapte.
Te sună Beckett imediat ce are veşti.
Duba e în Greenpoint. Ea a ajuns acolo de peste o oră.
- Nu m-a sunat pentru că... - Încetează, Richard.
Nu ştim asta.
Du-te în Greenpoint, dragule. Du-te. Mă ocup eu de ce este aici.
- Castle, ce cauţi aici? - Am aflat că aţi găsit duba.
- De ce naiba nu m-ai sunat? - Încă nu ştim ce-i aici.
Nu e nevoie să vezi.
- Ce-i în dubă? - Te rog, Castle...
Ce-i în dubă?!
Lanie! Al cui e sângele? A murit cineva aici?
- Ea a murit aici? - Nu ştim.
- Nu încă. Abia a ajuns Lanie. - Ce grupă de sânge are Alexis?
- A pozitiv. - Bine, lasă-mă un minut.
Hai să mergem acolo.
Se potriveşte?
E B negativ. Nu-i de la copilul tău.
- Mulţumesc! - Sunt alături de tine.
Mă duc să-l anunţ pe agentul Harris.
Deci ea e în siguranţă. Trebuie să fie undeva pe aici.
A fost. Era o urmă de sânge care pleca din dubă, dar s-a oprit.
Credem că au schimbat maşinile.
- A cui e duba? - A fost furată acum o săptămână.
- Amprente? - Se ocupă tehnicienii.
Poliţiştii noştri cercetează zona. Dacă există vreun indiciu,
noi îl vom găsi.
Mă întorc imediat. Da?
Dle şi dnă El-Masri, trebuie să vă vorbesc.
Suntem absolut siguri. Am testat sângele de două ori.
- Sângele nu este al Sarei. - Nici al lui Alexis.
- Atunci există speranţă. - Da.
Regret că fiica dv. a fost târâtă în asta.
În ce anume au fost târâte?
Aş vrea să ştiu.
Sara.
Sara, eşti teafără?
Cred că da.
- Unde suntem? - Nu ştiu.
Discursul. Hotelul.
Am plecat de la hotel şi tipul ăla ne-a forţat să urcăm în dubă
şi... totul e în ceaţă.
Cred că am fost drogate.
Avem încă hainele pe noi. Cel puţin ăsta e un semn bun.
E numai vina mea. Părinţii mei m-au avertizat
încă de când m-au trimis la internat.
Chiar m-au făcut să ascult o lecţie despre răpire de la şeful pazei.
- De ce vrea cineva să te răpească? - Tatăl meu e putred de bogat.
Vestea bună este că va plăti răscumpărarea.
- Asta trebuie să fie, nu? - Da.
Ne va găsi tatăl meu. Lucrează cu poliţia.
Sunt sigură că acum ne caută.
Deci ne vor scoate de aici?
Mă întreb ce-i acolo.
- E înfiorător. - Haine, prosoape?
Înseamnă că ne vor în viaţă.
Vezi? Au grijă de noi.
Un martor a văzut o maşină neagră de teren plecând din Greenpoint
imediat după ce a ajuns duba. Răpitorii au schimbat maşina.
Au un avans de 24 de ore. Ar putea fi oriunde.
- Analiza sângelui? - Sângele este al şoferului.
- A fost împuşcat de Hasim. - A lăsat amprente în dubă.
- Trebuie să fie în baza de date. - Erau doar amprentele lui Henson.
- Altceva nu s-a găsit. - Trebuie să fie o pistă undeva.
Tehnicienii au analizat duba. I s-au făcut multe îmbunătăţiri.
Generator cu octan în rezervor, convertor catalitic,
motorul a fost modificat pentru a mări caii putere.
- Au făcut-o maşină pentru evadare. - E făcută de un profesionist.
- Probabil şoferul. - Căutaţi un şofer
care fură maşini şi le îmbunătăţeşte. Cineva cu grupa de sânge B negativ.
Tipul ăla de la pază care ţi-a vorbit despre răpire...
- Ce ţi-a spus? - Dacă nu ne caută nimeni?
Dacă nu află că am fost răpite?
Să ne concentrăm pe întrebări la care putem răspunde.
- Bazate pe ceea ce ştim. - Nu ştim nimic. Asta-i problema.
Nu ştim cine ne-a răpit, cât vom fi aici sau măcar unde suntem.
Hai să aflăm. Să aflăm unde suntem.
Auzi? E un spaţiu sub podea, deci nu suntem la subsol.
Şi e o clădire destul de veche, după cum arată podeaua.
- Şi mai e sunetul. - Care sunet?
Tocmai. Nu se aud claxoane, nu-i zgomot de la trafic.
Ori suntem într-o cameră foarte bine izolată
ori nu suntem în New York.
Bănuiala ta s-a adeverit. Douglas Stevens.
A făcut pe şoferul la un jaf bancar.
Şi cine crezi a fost cu el la închisoare? Roger Henson.
- Ai aflat grupa de sânge? - B negativ.
Bine, îl dau în urmărire. Şi alertez toate spitalele.
La cât sânge a pierdut, are nevoie de îngrijire medicală.
Nu cred că are nevoie de spital. Sora lui Douglas Stevens e asistentă.
Cine crezi că a anunţat azi că e bolnavă?
Poliţia! Deschideţi!
Ce este asta? Ce căutaţi aici?
- Îl căutăm pe fratele tău. - Nu l-am văzut de mult pe Doug.
- Nu ştiu unde este. - N-o să te credem pe cuvânt.
- Nu puteţi da buzna aici. - Ba putem, doamnă.
Poliţia! Nu mişca.
Douglas Stevens, eşti arestat.
Unde sunt fetele pe care le-aţi răpit?
Partenerul tău, Roger Henson, unde este?
- Cine v-a pus să faceţi asta? - Nu am nimic de spus.
Atunci ai să faci închisoare pentru tot.
Tu ai condus duba. Omor, două capete de acuzare pentru răpire.
Ştii câţi ani vei sta în puşcărie? E un număr de trei cifre.
Spune-ne unde sunt fetele. E singura ta speranţă.
Anunţaţi-mă când vine ambulanţa.
Aş vrea să vorbesc puţin cu el.
Am spus că nu vreau să vorbesc, aşa că nu-mi poţi pune întrebări.
Am drepturi. Nu spun nimic fără un avocat de faţă.
- Eu nu sunt poliţist. - Atunci ce eşti?
Îţi aminteşti fata cu părul roşcat?
Sunt tatăl ei.
Să ştii că voi face tot ce e necesar pentru a o lua înapoi.
Poliţiştii de afară îmi sunt prieteni. Şi prietenii fiicei mele.
Aşa că nu suntem decât noi doi.
- Dacă mă atingi, fac plângere. - Nu-mi pasă.
- Unde sunt? - Sunt doar un şofer. Nu ştiu nimic.
Ştii că Henson a schimbat duba cu Yukonul negru.
Unde s-a dus? Unde a dus fetele?
Nu te mai întreb o dată. Unde a dus fetele?
Opreşte-te!
Adresa pe care ţi-a dat-o Stevens este a unei ferme pe Route 301.
95 de km nord de aici.
Agentul Harris şi o echipă tactică se îndreaptă spre fermă.
Deja?
Ar trebui să ajungă acolo în orice clipă.
Şi ce vor face?
Orice e necesar pentru a le recupera pe Alexis şi pe prietena ei.
Dar te anunţ în momentul în care am veşti.
Vă mulţumesc.
- Vrei o cafea? - Nu, mersi. Ajunge adrenalina mea.
- Ai aflat a cui e ferma? - A nimănui.
Proprietatea e în executarea ipotecii din 2009.
A stat goală. E izolată.
Agenţii federali ştiu ce fac. Sunt antrenaţi să salveze ostatici.
Alexis e pe cele mai bune mâini.
Am intrat pe canalul poliţiei. Agenţii au ajuns acolo.
E maşina de teren.
Mai devreme sau mai târziu va veni cineva să ne aducă mâncare
şi trebuie să fim pregătite.
Ce ţi-a spus tipul de la securitate?
Să evit contactul vizual ca să nu fiu percepută ca martoră.
- Bun. Altceva? - Să fiu vulnerabilă.
Să las paznicul să vadă că sunt om,
la fel ca cineva care îi e rudă.
Să construiesc încredere, o relaţie.
Cum să construieşti o relaţie fără să-i priveşti în ochi?
Bună întrebare.
Când află ea, afli şi tu.
Aş vrea să fie acum.
Totul se întâmplă prea repede şi prea încet în acelaşi timp.
Spune-mi ce s-a întâmplat cu Douglas Stevens.
Am făcut apel la omenia lui.
N-am crezut că ai şi partea asta.
Când vine vorba de cei pe care-i iubesc, o am.
Bagaţi tava pe sub uşă.
Mă numesc Alexis. Ea e Sara.
Bagă tava de mâncare pe sub uşă.
E cam frig aici.
Putem primi mai multe pături?
- Ce s-a întâmplat? - Cel de la staţie vorbea arabă.
A spus "Întoarce-te la post, avem vizitatori."
Intraţi, intraţi!
FBI! Mâinile sus!
Încă îmi amintesc...
când s-a născut Alexis, mi-au pus în braţe o...
fiinţă micuţă şi înfofolită.
Se uita fix la mine.
Şi când m-am uitat la ea, m-a cuprins un sentiment...
de parcă fusesem lovit de fulger.
Era iubire.
Acea iubire spontană, inexplicabilă pe care o simţi pentru copilul tău.
În acel moment am ştiut.
Am ştiut că viaţa mea se schimbase pentru totdeauna.
Iar acum e pe cale să se schimbe din nou.
Gates la telefon.
Bine.
Ferma era goală.
Alexis şi Sara nu sunt acolo.
Nu e în pivniţă sau în vreo cameră ascunsă?
Am căutat de sus până jos. Nu sunt aici.
Dar am găsit astea. Vreuna din ele e a lui Alexis?
Da, cea de acolo. E a ei. Ce înseamnă dacă haina ei este şi ea nu?
Probabil e o haltă în care au stat până au mutat fetele în altă parte.
Au fost tot timpul cu un pas în faţa noastră.
Cei cu care avem de-a face sunt versaţi.
Afară sunt camere web.
Venirea noastră le-a fost anunţată la o adresă IP anonimă.
Aceeaşi adresă a accesat site-ul fiicei dv.
Şi n-o puteţi găsi?
S-a plimbat pe patru continente. Nu suntem optimişti.
Şi Roger Henson?
A fost împuşcat mortal după ce a fost torturat îndelung
de către cineva care ştia ce face.
- I-au fost smulse unghiile. - Nu înţeleg.
Henson a lucrat pentru răpitori. De ce l-au torturat?
- Nu ştiu. - Atunci ce credeţi?
Ce presupuneţi că înseamnă asta pentru Alexis, pentru ambele fete?
Înseamnă că recuperarea lor va fi ceva mai complicată.
Ai plâns?
Am crezut că îl acoperă zgomotul apei.
Vom scăpa, Sara.
Am crezut că vor bani.
Dar aceşti oameni vorbesc arabă.
Tatăl meu e un om urât în Egipt.
Trebuie să scăpăm de aici.
Putem ieşi doar pe uşă şi e încuiată.
Ai agrafe de păr?
Există speranţe, Castle.
Au fugit ca să nu rănească fetele.
Au nevoie de ele în viaţă.
Asta ne dă timp să dăm de urma celui care trage sforile.
Cum?
Suspectul principal e mort,
Stevens ştia doar unde este ferma şi...
nu avem habar pe cine căutăm.
Agenţii federali caută dovezi la fermă.
Caută martori care au văzut cine era pe proprietate.
Toate astea sunt un mod de a spune că ne-am întors de unde am plecat.
N-ar fi prima dată.
Vom reuşi, Castle. Vom găsi o cale.
Am făcut-o şi cu mult mai puţin. Ştii cine mi-a spus-o?
Eu... într-o izbucnire de optimism absurd.
Castle, du-te la mama ta. Odihneşte-te. Întoarce-te dimineaţă.
Aici nimeni nu renunţă.
Nu, nu pot.
Cafea decofeinizată.
Pentru drum.
Mulţumesc.
- Au trecut ore. - M-a învăţat tata
când se documenta pentru o carte.
A cumpărat o uşă ca să exersăm pe ea.
- S-a întâmplat de curând? - Aveam zece ani.
Pot s-o fac.
Un ac este cheia, celălalt este şperaclul.
Trebuie să fiu atentă să nu aplic prea multă presiune.
Ai rupt acul? Ăsta e ultimul.
Nu. Am reuşit.
Ce-i acolo?
Un coridor. Ca într-o clădire de birouri.
- Nu văd pe nimeni. - Şi dacă ne prind?
Ei vor să fim în viaţă. Aminteşte-ţi.
Ne îndreptăm spre capătul holului. Trebuie să fie o ieşire.
Dacă sunt două drumuri, ne despărţim şi una dintre noi reuşeşte.
- Îmi vine să vomit. - Nu vomiţi.
- Vom scăpa de aici. - Bine.
- Du-te. - Nu.
Am discutat despre asta. Du-te.
- Aşteptaţi pe cineva pe Skype? - Nu.
- Alexis! - Tată?
Am încercat să sun la 911, dar nu s-a putut.
Iubito, eşti teafără? Unde eşti?
Nu ştiu. Se descarcă telefonul.
Suntem într-o clădire. Ne-au închis într-o cameră, dar am ieşit.
Unde? Ce clădire? Ce-i afară? Ce vezi pe geam?
Nimic. Nu văd nimic. Ferestrele sunt acoperite.
Vin. Vin! Au aflat că am fugit!
Iubito, pleacă de acolo. Pleacă imediat.
Fugi! Fugi!
- Putem urmări apelul? - Încercăm.
- Nu se poate. - De ce? Ce este?
Apelul a plecat dintr-un turn de telefonie din Paris, Franţa.
Ajutor!
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to YYeTs.net & addic7ed.com