Nu prea mă dau în vânt după schimbări.
Minunat. Acum să încercăm să facem câteva
în care chiar zâmbeşti.
În oncologie, când o celulă normală
se schimbă în ceva malign se numeşte transformare celulară.
Nici măcar nu vreau să fiu mascota spitalului sau ce...
Imaginea mărcii, şi încă n-ai fost numit.
Eşti doar un candidat foarte bun. Arăţi bine, te pricepi la copii...
- Exact ce vor cumpărătorii. - Am plecat.
Ale naibii celule devin canceroase chiar în faţa ochilor tăi.
Aşa că în ce mă priveşte...
Mâine te vor însoţi nişte reprezentanţi de relaţii publice.
- Încearcă să te porţi cuviincios. - Transformarea e nasoală.
Imaginea mărcii? Ce-i asta?
Porţi o pălărie nostimă şi tai chestii cu foarfece foarte mari?
Cahill îmi dă fiori, asta-i tot ce ştiu.
Mie asta îmi dă fiori.
Cine vine în casa altcuiva şi începe să se mozolească"?
Tu i-ai invitat.
Ce-i asta?
Suntem chiar sub camera lui Yang şi a venit Owen în vizită.
Tu ce crezi că e?
El face aşa sau ea?
Şervetele merg în loc de dopuri de urechi?
Ce naiba?
Eşti nebună.
- Asta ce este? - Nu ştiu. Girafă. Dinozaur.
Pentru a nu ştiu câta oară, nu e nimic între mine şi Jo.
Te rog.
Parcă eraţi nişte câini în călduri seara trecută. La propriu.
Avery, ţi-am spus că o fac. Achită pariul.
- Nu-l plac în felul ăsta. - Băieţii nu stau cu fetele doar aşa.
- Nu sunt programaţi genetic aşa. - Nu-i adevărat.
Bine, e adevărat.
Voi doi sunteţi foarte aproape de a face sex nebunesc ca maimuţele.
Umple-i odată curcanul. O să te simţi mai bine.
Mă simt foarte bine. Eu nu mă culc cu fosta în fiecare seară
şi nu profit de stagiare pe canapeaua altuia.
Să-mi dai bani ca să dezinfectez canapeaua.
Nu profit. Deşi canapeaua e foarte drăguţă.
- Bună, maimuţico. - Am o întrebare.
Ce s-o fi întâmplat cu idilele de modă veche?
Fără umpluturi de curcani sau canapele dezinfectate,
doar întâlniri drăguţe şi normale
la care oamenii discută, iau masa, se cunosc
şi apoi fac sex, nu pentru că sunt maimuţe,
ci pentru că au sentimente şi se dedică unul altuia. Ce-i rău în asta?
Mănânci astea toate?
Îmi face plăcere să te văd în fiecare dimineaţă.
E drăguţ.
Da, este. E foarte drăguţ.
Dar totuşi mă simt prost.
Voi nici n-ar trebui să fiţi aici, de când s-a închis secţia de urgenţe.
Iar Nicole stă afară.
Eşti sigură că nu vrei să vii înapoi aici? Nu ţi-e frig?
Îmi ţine de cald burrito-ul.
Te simţi bine?
Pari cam obosită.
Da. Am lucrat toată noaptea.
Ai idee cât de plictisitoare e tura de noapte
fără cazuri de urgenţă?
M-am rugat să-i pocnească cuiva apendicele
doar ca să mă ţină trează.
Cum să fac practică pentru a deveni chirurg traumatolog
fără urgenţe, fără traumatisme?
Îmi pare rău. Sunt obosită şi mă descarc.
Dispeceratul către echipajul 33,
avem un bărbat de 55 de ani cu dureri în piept,
antecedente de infarct, lângă Pioneer Square.
Echipajul 33, plecăm.
- Trebuie să pleci deja? - Mă tem că da.
Bine.
Vrei să vii şi tu?
Staţi cu mine toată ziua?
Vrem doar să vă cunoaştem, dr Karev. Să vă vedem în elementul dv.
E important să alegem imaginea potrivită pentru marca noastră.
Marca voastră? Spitalul nu e o maşină de lux.
Staţi nemişcat.
Bună dimineaţa, dr Karev!
Vizita preoperatorie a decurs bine. V-am adus tomografiile.
Vreţi să-mi spuneţi cine-i ciudata care ne face fotografii?
Sunt Amrita.
Fac o evaluare de imagine publică pentru Pegasus Horizons.
Ei cumpără spitalul şi vor o imagine s-o pună pe nişte afişe.
Şi v-au ales pe dv?
Maya Noel, în vârstă de 13 zile,
cu defecţiune congenitală a peretelui abdominal şi tratament pe etape.
S-a născut cu intestinele în afara corpului.
Erau prea umflate ca să încapă înăuntru.
Acolo... aceea este o pungă cu organe?
Comprimăm treptat organele, câte puţin în fiecare zi,
pentru a încăpea la loc în corp.
Gândiţi-vă cum e să staţi două săptămâni fără să vă luaţi copilul în braţe.
Veşti bune. Se pare că în sfârşit o s-o putem închide.
- Astăzi e ziua cea mare. - Dumnezeule!
Vă mulţumesc.
Vă mulţumesc! Vă mulţumesc!
Staţi aşa.
Mulţumesc. Semnaţi, vă rog, acordul aceasta.
Da.
Aceştia sunt oameni adevăraţi cu copii bolnavi.
Nu e un moment bun de fotografiat.
- Încercam... - Nu-mi pasă.
Următorul copil pe care o să-l văd este un caz foarte delicat.
Bine? Să nu scoţi un cuvânt. Nu faci fotografii.
Eşti o umbră. Ai înţeles?
Protector cu pacienţii, pătimaş. Îmi place.
Las-o baltă. Rămâi pe coridor.
Frumos. Frumos.
Acum dacă puteţi să veniţi puţin mai aproape de ea... de el.
Eu sunt el. Ea e ea.
Nu. Eu m-am născut o ea, iar Jess a fost un el.
- E derutant. - Nu se poate...
Cahill a pus mai mulţi să se ţină după mine?
După mine se ţine. E pentru imaginea mărcii sau aşa ceva.
Nu e mare scofală.
- Terminăm într-o clipă. - Gata?
Unu, doi şi trei.
Cum a fost?
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 9 Episodul 14
Subtitrarea: BlackAmber/SubTeam ploi78 & JohnnyB/Titrari.ro Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Chiar crezi că e bine să laşi oamenii aici?
- Pacientul e de acord. - Dacă el stă, stau şi eu.
Din cauza chestiei cu imaginea. Crezi că puştiul te face să arăţi bine.
Eu arăt bine întotdeauna.
Suntem la aceeaşi universitate. Eu sunt anul doi, Brian e anul întâi.
- Acolo v-aţi cunoscut? - Nu. Dr Karev ne-a făcut cunoştinţă.
Acum câţiva ani am făcut o programare
pentru a vedea câţi ani trebuie să am ca să pot începe procesul.
Avea 14 ani.
Dr Karev mi-a spus despre grupul de sprijin al transsexualilor.
- Acolo am cunoscut-o pe Jess. - Brian a venit în ziua aceea,
iar eu nu mă puteam gândi decât la cât de drăguţ era.
- Am crezut că n-o să mă observe. - Era imposibil să nu te observ.
Încă de la acea programare economisesc bani pentru asta.
Dr Karev, chiar i-aţi schimbat viaţa lui Brian.
Aţi putea spune că şi eu îi schimb viaţa lui Brian,
astăzi, în cursul operaţiei la care o să fiu chirurg principal.
În ce constă operaţia de astăzi? O schimbare totală de sex?
Nu, încă nu facem nimic atât de drastic. Astăzi doar tăiem sânii.
Gata cu întrebările. Edwards, Wilson, conduceţi-i afară.
Jackson Avery e noua imagine a Seattle Grace...
- Are logică. - Şi pentru Alex are logică.
Dacă vrei o faţă nebărbierită şi care transpiră bere fără alcool.
- E ca şi făcut. - Vino cu mine. Iată ce ştiu.
Le place aspectul lui Avery şi le place numele lui.
- Tu n-ai nimic din toate astea. - Frate, mersi.
Dar tu ai Africa. Ia conducerea cu Africa.
El e un scandalagiu şi un bătăuş.
Unora li se pare fermecător, dar tu eşti un Avery.
Foloseşte-te de asta. Impresionează-i. Vor să fie impresionaţi.
Am văzut ce mănânci la micul dejun.
Creierul tău nu poate funcţiona cu zahăr pudră.
- Poftim. - Porţi asta în buzunar?
De câte ori ating chestia asta, se şterge alt pacient.
- Şterge un pacient? - Am făcut acelaşi lucru de dimineaţă.
Daţi-mi voie să văd... ceva.
- Cine sunt urmăritorii voştri? - Tipii cei noi
vor să obţină sprijinul oamenilor... o imagine pentru broşură.
Karev e adversarul meu.
- Dacă poţi să-i spui aşa. - Nu poţi.
- Pupă-mă undeva, frumuşelule. - Şi de ce nu sunt femei în competiţie?
Au fost. I-am refuzat. Faţa asta apare doar pe broşura Nobel.
Iar aici avem
un sistem complet centralizat de înregistrări electronice.
Tot ce trebuie să ştiţi despre orice client la orice oră.
- Inteligent, organizat, eficient... - Da, eficient.
Ar fi şi mai eficient dacă nu mi-ar tot şterge pacienţii.
- Zi-le, Grey. - Nu-i da apă la moară.
De ce nu? Cahill o merită.
Azi dimineaţă mi-a ţinut o prelegere despre ce să vorbesc cu cumpărătorii.
Să pun accent pe medicina sportivă, nu pe cercetarea mea.
Nu vrea să pericliteze vânzarea şi asta ar trebui să faceţi şi voi.
Cercetarea e riscantă. Afaceriştilor nu le place.
Pe de altă parte, dacă ai ca pacienţi echipa de fotbal Seahawks...
Ea nu le spune pacienţi.
Le spune clienţi. De parcă am fi agenţi imobiliari.
Agenţii imobiliari par mulţumiţi. Poate aşa o să fim şi noi.
Au pachete de beneficii cu asigurare stomatologică,
inclusiv ortodonţie. Eu vin dintr-o familie cu dinţi foarte drepţi,
dar poate că Tuck va avea nevoie de aparat dentar.
Nu ştiu. Dar dacă o să fie aşa, ei au asigurare stomatologică.
O să mă gândesc la asta.
Nu, nu. Nu putem să stăm aşa.
Trebuie să ne ridicăm şi să facem ceva.
Aţi făcut destule.
Poate că noi, cei din avion, ar trebui să stăm cuminţi o vreme.
Sunt eu nebună? Eu sunt singura care crede
că aceşti... tocilari vor distruge spitalul?
Nu.
Nu eşti nebună deloc.
M-am întrebat ce fel de doctor aş fi
dacă n-aş încerca să-i ajut pe copiii africani.
E nevoie de multă dedicaţie
să pui pe picioare un program ca acesta.
E vina ta. Tu i-ai băgat ei ideile astea în cap.
Lui.
Cu toate că îi sprijin decizia, credeţi-mă că el singur s-a gândit.
Ea e abia la liceu...
- El. - Pentru Dumnezeu.
- E o copilă! - El.
- Ea nu ştie ce vrea! - El! El!
Jess, e totul în ordine?
- Tu eşti acela? - Poftim?
Tu eşti acela... care vrea să-mi facă fata bucăţi?!
Calmaţi-vă. Totul va fi bine.
Pegas... vă duce în galop către un viitor mai luminos.
- Îmi vine să vărs. - Apasă acolo unde scrie spitale.
Măi să fie! Deţin jumătate din spitalele din ţară.
Ei sunt cei care au cumpărat Portland Gen anul trecut.
Uite acolo. Salut. Priveşte.
Mână în mână, vom merge împreună,"
parteneri pe drumul către un viitor mai luminos."
- Ăştia ne cumpără. - Drăguţă emblemă. Sofiei o să-i placă.
- Ei îi plac caii. - Nu-i cal. E Pegas.
Şi vrea să te ţină de mână. Acest site nu are nici măcar o informaţie concretă
despre companie sau îngrijirea medicală. De ce nu te deranjează?
Mă deranjează. Dar ei ne cumpără.
Iar noi nu putem decât să galopăm pe drumul
către un viitor mai luminos.
Aşa că stai cuminte.
Calmează-te. Nu putem face nimic.
Mi-a zis să stau cuminte. Am fost eu vreodată cuminte?
Ce zici de o excursie?
Îmi pare rău. Mi-am pierdut calmul.
Credeţi?
Am aflat aseară despre operaţie, dintr-un e-mail.
Un e-mail tâmpit.
Habar n-am avut de...
nimic din toate astea.
Puteţi pleca, băieţi.
Totul e bine. Plecaţi.
Să mergem.
O asemenea operaţie este o mare schimbare pentru orice părinte,
mai ales atunci când auziţi de ea pentru prima oară.
Haideţi să respirăm adânc şi...
Tată.
Ce cauţi aici?
Bună. Mă numesc Calliope...
T...
Planta...
Tain.
Plantain.
Iar el este...
Soţul meu.
Julio Plantain.
Trebuie să-l vadă un doctor.
Un act de identitate, vă rog?
Are dureri în piept.
Da.
Aşadar, până la sfârşitul acestui seminar,
mă aştept ca toţi să fiţi în stare
să faceţi o sutură simplă
prin metoda cu două straturi întrerupte.
Nu-mi place de tipul acela din spate.
Simt că mă urmăreşte.
Nu, eram doar eu.
Îmi place să te privesc.
O întrebare scurtă, dr Avery.
La ce folosiţi mai des această metodă,
la liftinguri fesiere sau la implanturi mamare?
Nu-i aşa că aţi folosit această metodă
pentru a ataşa faţa pacientului
la ultimul dv transplant de faţă?
N-am făcut niciodată...
Ca o paranteză: ce vă aduce mai multă împlinire...
liposucţia sau remodelarea corpului?
Ca o paranteză: nu-i aşa că aţi finalizat cu succes
mai multe grefe de piele
decât oricare alt doctor din spital?
Ba da. Ce faci?
Îţi salvez pielea. Te-ai lovit de o stâncă şi te scufunzi.
Aisberg la prova, căpitane.
Larry.
Avem aici o masă liberă
dacă vrei să vezi cum e să fii chirurg.
Te rog.
Scuză-mă o clipă.
Ia loc, te rog.
Ce s-a întâmplat? Sunt puţin prins aici.
Ştiu şi crede-mă că n-aş fi sunat
dacă n-ar fi fost o urgenţă.
Am făcut o plimbare cu ambulanţa
şi am primit un telefon... un băiat de vreo 10 ani, un accident rutier.
Fir-ar să fie! Are căile respiratorii blocate.
- Nu putem să-l intubăm. - Poţi să-i faci respiraţie artificială?
Foarte greu. Saturaţia de oxigen e la pământ.
Hai să-i imobilizăm coloana.
Trebuie să-l urcăm în maşină şi să plecăm.
La Seattle Pres e prea aglomerat,
aşa că ne-au trimis la Redmond,
dar facem o oră până acolo, iar băiatul ăsta...
Nu mai trăieşte încă o oră, Jackson.
Bine. În ce stare e?
Gravă. Are căile respiratorii blocate.
Nu pot să-i fac o cricotirotomie.
Are emfizem subcutanat.
O să moară pe drum dacă trebuie să mergem tocmai acolo.
O să moară.
Îmi ceri ceea ce cred eu că-mi ceri?
Dacă da, mă ajuţi?
Acum câţiva ani,
am renovat sala de aşteptare ca să asigurăm...
Şefule, o clipă, vă rog.
Numai un minut.
M-a sunat Kepner. Are un copil lovit de maşină.
- E în stare gravă. - Kepner e pe ambulanţă?
Au trimis-o tocmai la Redmond. Noi suntem mai aproape. Mult mai aproape.
- Aş putea să fac în aşa fel... - În niciun caz.
Nu mai suntem spital de urgenţă.
Dacă îl internăm şi păţeşte ceva...
Şefule, e un copil.
Regulile prevăd ca pacientul să meargă
la cel mai apropiat spital de urgenţă, ceea ce nu e cazul nostru.
Îmi pare rău.
Trebuie să te întorci la seminar.
Şi trebuie să-ţi intensifici eforturile.
De ce ai nevoie, de încurajări, de disciplinare?
Nici o tonă de disciplinare nu se compară cu copiii...
pe care Alex îi salvează în fiecare zi.
Pot să am încredere în voi?
De ce trebuie să fiu eu pacientul?
Pentru că te potriveşti mai bine cu acest rol.
Iar eu sunt vivace din fire.
Da, mai degrabă nebună.
Îmi pare rău că trebuie să aşteptaţi.
Un doctor va veni să vă vadă cât de curând posibil.
N-am aşteptat deloc.
Ce zâmbăreţ eşti!
Uite-l şi acolo.
O, Doamne! Parcă ar...
Bună ziua! Eu sunt dr Mattoo. Dacă doriţi puteţi să-mi spuneţi Kan.
N-aţi fi aici dacă n-aţi avea
o durere sau o tulburare.
Îmi cer scuze dacă vi le-am agravat şi mai mult lăsându-vă să aşteptaţi.
Am ajuns acum 30 de secunde.
E...
În regulă, domnule Plantain.
- La fel ca fructul. - E din Cuba.
Puteţi să mi-l spuneţi pe litere?
P-l-a-n-t-a-i-n.
Domnule Plantain, ştim că aveţi
multe opţiuni pentru programul dv de asistenţă medicală
şi suntem onoraţi că astăzi ne-aţi ales pe noi.
Plăcerea e de partea mea.
V-am văzut EKG-ul. Arată destul de bine.
Cum vă simţiţi astăzi?
Dr Kan,
în ultimele 24 de ore am...
Îmi cer scuze. Daţi-mi voie să reformulez.
De ce aţi venit astăzi aici?
Mă scuzaţi. Dar de ce nu e bună întrebarea
cum se simte?
Asta ne-ar putea abate pe căi greşite
şi, datorită faptului că timpul dv e important pentru noi,
nu dorim să deviem de la subiect.
Dacă l-aţi întreba cum se simte,
poate v-ar spune că e...
E abătut, din cauză că...
- Da. - Firma lui tocmai
- a fost cumpărată de una mai mare... - Da.
care lui nu-i place.
Şi nu poate să vorbească despre asta cu mine
pentru că... eu sunt genul egoist.
Noi nu ne ocupăm decât
cu cumpărăturile pe internet şi cu reamenajarea casei.
Iar el şi-a pierdut vremea
prin cârciuma din cartier,
unde a fumat ţigară de la ţigară.
Şi acum prezintă respiraţie îngreunată.
Deci dacă îl întrebaţi de ce a venit azi aici,
o să vă spună doar că are respiraţia îngreunată.
Şi atunci aţi pierde legătura cu ţigările.
Urma să întreb despre fumat. La al doilea ecran.
Bine. Cum spuneţi dv.
Daţi-mi voie să mă întorc la primul ecran.
Fir-ar să fie! Ecranul s-a blocat.
Îmi cer scuze. Probleme tehnice.
Trebuie să ies din program...
şi să o luăm de la capăt.
Nu-i nimic. Nu vă grăbiţi.
Dar trebuie.
Avem la dispoziţie doar 15 minute.
Gata.
Domnule Plantain,
puteţi să-mi spuneţi numele dv pe litere?
Dar chiar că au golit tot pe aici.
Cu ce începem?
Tu poţi să începi cu păzitul uşii.
Nimeni nu trebuie să afle despre asta.
Nimeni nu intră. Ai înţeles?
Bine.
Puteţi să faceţi pe Meduza cât vreţi. Nu intraţi aici.
Sunt îndrumător
şi îţi ordon să mă laşi să intru.
Nu sunteţi îndrumătorul meu azi, aşa că...
Nu mă face să te oblig.
Aş vrea s-o văd şi pe asta.
Jo, e în regulă.
Am chemat-o eu. E cu noi.
Sper că o să înţelegeţi.
În mod normal, nu v-aş fi vorbit aşa niciodată
şi de-abia aştept să lucrez cât mai curând sub îndrumarea dv.
Cu ce pot să te ajut?
Ai doar 18 ani.
Dacă într-o bună zi te trezeşti
şi îţi dai seama că ai făcut o greşeală?
Nu e vorba de o tunsoare sau de un tatuaj neînsemnat.
E vorba de viaţa mea.
E vorba de mine.
Bine. Simţi că eşti altfel.
Vrei să te regăseşti. Bine.
Înţeleg asta, dar ai toată viaţa înainte...
De ce atâta grabă?
Nu te rog decât să mai aştepţi.
Brian simte că moare pe dinăuntru.
Amândoi simţim asta.
Dacă l-aţi asculta,
Brian vă va spune
că viaţa într-un astfel de trup...
Nu te supăra,
ai putea să ne laşi puţin singuri?
Nu, nu vreau să plece.
Nici eu nu vreau să te mutilezi!
- Dar nu asta fac! - Brian încearcă doar să...
Pentru numele lui Dumnezeu! O cheamă Brianna!
Tată, ieşi afară.
Du-te.
Ieşi odată!
Aţi auzit ce a spus.
Tocmai am pus mâna pe un monitor,
un ventilator şi câteva truse de cateter central.
Eu am adus soluţie salină, perfuzii,
o trusă de resuscitare şi pe Cristina.
Îmi pare rău. Erau prea mulţi.
Cu cât ştie despre asta mai puţină lume, cu atât mai bine.
Mi-am adus lacheii.
Cum? Nu, n-am nevoie de stagiari.
Camera aceasta are trei uşi care dau spre interiorul clădirii.
Ai pază doar la una dintre ele.
Voiosule, Codiţă, păziţi uşile.
Şoricico, tu o să fii asistenta. Avem nevoie de mănuşi.
Imediat.
De ce să fiu eu asistenta?
- O să avem nevoie de lumină. - Nu, dacă aprindem mai multe becuri
o să se vadă lumina de pe hol.
Putem să le folosim pe acelea.
Alo. Da. Bine.
Bine. Vin acum.
Să mergem.
O, Doamne!
N-am nimic.
Uite de ce aveam nevoie de stagiari.
Nu se deschide uşa?
Aveţi grijă la perfuzii.
Repede.
April, ce se întâmplă?
Nu ştiu. Jackson? Jackson!
Trageţi. Începe să cedeze.
- Mai tare! Mai tare! - Du-te şi stai jos, Mer.
Doar din cauză că am uterul ocupat...
Du-te şi stai jos. Nu glumesc. Lasă-mă în locul tău.
- Ce... - Nu-ţi face griji.
Am scăpat de tipa de la relaţii publice înainte să vin aici.
- De unde ai ştiut ce... - I-am trimis eu un mesaj.
Avem un copil rănit.
O să ai nevoie de echipament pentru copii.
Am adus o trusă pediatrică cu o grămadă de prostii în ea.
Ne concentrăm aici?
La numărătoarea mea.
Unu, doi, trei!
Hai, hai, hai!
Trebuie să facem o intubare rapidă!
N-am avut la noi decât tuburi de 20 sau de 22.
O să-i pun un cateter central. Am nevoie de soluţie salină.
Imediat.
Am reuşit. Îi văd corzile vocale.
Inhibitorul dă rezultate.
Un tub endotraheal.
Sertarul portocaliu.
Ştiam.
Nu se aud sunete respiratorii în dreapta. Trebuie să introduc un tub toracic.
Cred că am văzut nişte betadină pe aici pe undeva.
Dar are cineva vreun tub toracic la el?
Încerc să pun perfuzia cu soluţie salină,
dar nu chestia asta nu se opreşte din piuit.
Ştie cineva ce să-i facă?
Pot să încerc eu.
Nu găsesc niciun tub toracic,
dar avem tuburi nazo-gastrice. A adus cineva vreun aspirator?
E un aspirator portabil în ambulanţă.
În regulă.
Mă duc să-l aduc.
Mulţumesc.
Vine cineva!
Luminile.
Liber.
Am reuşit. Brooks, balonul respirator.
Deci dr Avery trage un pui de somn.
Îi place să fie odihnit înainte de operaţiile importante.
Şi dr Karev are programare la dentist.
Chiar şi doctorii trebuie să meargă la doctor.
Aţi văzut cumva laboratorul
în care dr Avery creează grefele de piele?
Poftiţi.
M-am întors. L-am adus.
Ajută-mă să fixez tubul nazo-gastric.
Bine, instalează-l ca să putem aspira.
La cine e ecograful portabil?
N-avem aşa ceva?
- Voiosule? - Imediat.
Wilson, vino încoace. Avem nevoie de ajutor.
Dacă puştiul ăsta moare din cauză că tu ai avut ideea genială
să o scoţi pe roşcată la întâlnire în ambulanţă...
Plimbarea cu ambulanţa a fost o întâlnire?
Am nevoie de pansamente ca să opresc hemoragia de la scalp.
Toate trei liniile sunt deschise.
Putem să începem să-i punem perfuzii cu dopamină 5ľg la kg pe minut,
dar trebuie să aflăm care e viteza de perfuzare.
E diferită la copii, depinde de mărime.
Are cineva un calculator?
Eu o întreb mereu pe asistentă.
Nu sunt o asistentă adevărată.
Conform măsurătorilor standard, ar trebui să aibă 30 de kg.
Concentraţia obişnuită de dopamină e de 1.600 ľg pe cc.
Deci 5 ori 30 face 150
ori 60 de minute într-o oră face 9.000
împărţit la 1600,
iese că viteza de perfuzare e de 5,625 cc pe oră.
Ce e? Sunt foarte bună la calcule.
Bine, să-i dăm 5,6...
Problema e că nu avem dopamină.
Nu avem acces la niciun fel de medicament
decât dacă avem o asistentă sau un cod...
Ba aveţi.
L-ai anunţat şi pe el?
Ştiam că o să avem nevoie de medicamente.
Am eu codurile. Spuneţi-mi de ce are nevoie pacientul.
Să nu mai fumezi? Ăsta e marele lui sfat?
Da, m-a examinat şi n-a găsit nimic în neregulă,
ceea ce e adevărat.
E un prost.
Şi acum mă simt şi eu ca o proastă.
Ne plimbăm pe aici pe holuri degeaba.
Arătăm ca nişte răufăcători.
Hai să luăm nişte cafea.
Întotdeauna arăţi ca unul de-al casei dacă ţii în mână o cafea.
Da.
Nu, calcă hotărât. Nu arăta dubios.
Nu arăt.
Ia uite.
Bine.
Voiam să mă asigur că suntem pe aceeaşi undă.
Înţeleg.
Cred că un diagnostic...
Avem timp pentru asta?
Numai unul? Cred că stăm destul de bine.
Bine.
15 minute la un pacient?
Poate un doctor să afle ceva în aşa de puţin timp?
Ajungi să fii extrem de eficient.
Şi rezultatele nu sunt afectate?
Sunteţi atât de eficienţi?
Sunteţi în vizită la vreun pacient?
Eu sunt Richard Webber.
Ea e colega mea, Callie Torres.
Suntem de la Pegasus
şi voiam doar să luăm pulsul aici, să vedem ce reacţii aveţi,
şi dacă vă îngrijorează ceva.
Serios?
Serios.
Aveţi nevoie de propofol, gentamicină şi...
Veţi fi impresionat de următoarea vizită... dopamină.
la parter, unde va fi noua aripă dedicată herniilor.
Coboară imediat.
- Bine. - Alana.
Acesta este echipa de la Pegasus despre care ne-ai povestit?
Bună ziua, sunt dr Shepherd. Mă bucur să vă văd.
Încântat de cunoştinţă. Cum merge turul?
- Bine? - Ne-a plăcut ce am văzut până acum.
Mă bucur să aud asta.
Acesta este mai mult decât un simplu spital
pentru mulţi dintre noi.
Nu vreau să par sentimental,
dar aici suntem ca într-o familie.
- E ca acasă. - Bine.
Aţi văzut vreodată un creier uman de aproape?
Nu cred că am avut ocazia.
Ştiţi ce? Am de gând să vă fac turul neoficial al spitalului
începând cu automatul de cafea de la etajul trei.
O să luăm mai întâi nişte cafea. O să vă placă la nebunie.
Are hemoragie în partea stângă sus a abdomenului.
La naiba! Cât e ceasul?
Operaţia lui Brian e în 20 de minute.
Cahill o să observe sigur dacă nu apărem.
Dacă trebuie să plecaţi, plecaţi. Ne descurcăm noi aici.
Eu văd că are pneumopericard.
Trebuie să mai punem încă un tub toracic pe stânga,
- pentru orice eventualitate. - Puştiul are trebuie operat.
Trebuie să-l ducem de aici.
Nu se poate, nu avem unde să-l ducem.
Nu mai e timp. Cahill vine încoace chiar acum.
Bine. Stăm aici.
Vă e foame? Pot să vă fac cinste cu prânzul?
Nu, nu avem timp de asta.
Acum trebuie să coborâm la aripa dedicată herniilor.
Da.
Bine.
Ştiţi ce? Ce-ar fi să vin şi eu?
Trebuie să mutăm ambulanţa. E încă parcată afară.
- Da. Du-te. - Haide. Mişcaţi-vă!
Grăbiţi-vă!
Trebuie să mişcăm cumva chestia asta.
- Ce s-a întâmplat? - A intrat în bradicardie.
- Trebuie să ne mişcăm. - Nu are puls!
Ross, începe resuscitarea.
La naiba! Are traheea deviată spre stânga.
Saturaţia de oxigen scade rapid. Cred că are pneumotorax în tensiune.
Are drenaj toracic bilateral.
Probabil că s-a blocat.
Să-mi găsească cineva o canulă de 14 sau de 16.
Orice găsiţi, cea mai mare.
- Am găsit! - Ce facem cu Cahill?
Doamne! Dar dacă moare?
Dacă l-am adus aici şi moare?
Herniile reprezintă una
dintre cele mai des întâlnite proceduri chirurgicale
şi se pare că şi una dintre cele mai profitabile.
- De ce am fost de acord să fac asta? - Trebuie să ne mişcăm.
Nici nu vreau să mă gândesc!
Trebuie să plecăm!
Cahill vine chiar acum încoace. Dacă nu plecăm...
- Plecăm. Yang. - Aşteaptă o secundă. O secundă.
Vă rog să reţineţi
că locul e încă în curs de renovare,
aşa că va trebui să vă imaginaţi cum o să arate.
Înainte să intrăm, aş vrea să...
Pe aici.
Aveţi grijă pe unde călcaţi.
Luna trecută, a trebuit să îi fac o coronarografie
unui pacient care nu avea niciun semn că ar fi bolnav de inimă.
Supune pacientul unui risc inutil.
Ca să nu mai vorbim de consilierea pacientului. Care nu există.
Nu avem nici un cuvânt de spus la nimic.
Da, şi dacă vrei să te faci că nu auzi
şi încerci să faci după capul tău,
se află aproape imediat.
Pot să jur că pereţii au urechi.
Sunteţi agenţii de la Pegasus?
Dr Webber şi dr Torres.
Bună!
Callie Torres... de la Seattle Grace?
Sunt... Ne cunoaştem?
Nu. Kenton Giles.
Sunt ortoped, ca şi dumneavoastră.
Am citit tot ce aţi publicat despre regenerarea cartilajelor.
E incredibil.
Nu ştiam că nu mai practicaţi medicina.
Lucraţi pentru Pegasus acum?
Da.
Da, s-ar zice că...
aveam nevoie... Voiam să mai variez puţin...
Îşi atinsese limitele cu regenerarea cartilajelor.
Câteodată, e mai bine să te retragi
- înainte să intri în declin. - Da.
Iar după ce anestezia îşi face efectul,
Brian va fi gata pentru operaţie.
Şi când anume îi vom vedea din nou
pe doctorii Avery şi Karev?
Fără supărare, dar suntem aici ca să-i urmărim pe ei, nu pe dv.
Edwards, ai făcut treabă bună.
Nicio problemă.
Suntem gata să începem.
Wilson, poţi să-i conduci pe prietenii noştri sus la galerie?
Ne veţi putea urmări de acolo.
Ai puţin sânge pe umărul stâng.
Pe aici.
Şi să începem.
Prin îmbunătăţirea procesului,
vom reduce semnificativ rata de complicaţii apărute
la operaţiile de hernie din acest spital...
şi vom deveni o destinaţie favorită între centrele medicale.
Câţi pacienţi pot intra aici
la un moment dat?
Mai mult de 30...
de îndată ce totul va fi...
gata.
Shepherd,
te rog, poţi să preiei tu de aici?
Vă rog să mă scuzaţi.
Desigur. Da.
Voiam să încerc cu un proiect similar de cercetare,
dar acum că sunt imaginea spitalului Portland Gen,
nu mai am timp pentru asta.
Serios?
Da. Am întâlniri dese de relaţii publice.
Legate de ortopedie? Asta e foarte bine.
Mai mult lucruri legate de starea de sănătate, nutriţie,
cele 8 ore de somn zilnic, plimbările dese.
Câteodată fac şi câte o şedinţă foto în sala de operaţii.
Nu vor să pozeze pe cineva în carne şi oase,
aşa că mă pun să tai un piept de pui sau altceva.
Totuşi mă ocup şi echipa de baschet Portland Trailblazers.
Oameni adevăraţi, nu pui de găină.
Da.
Asta e bine.
Nimic inovativ cum face dr Torres
său cum făcea, mai degrabă.
Ştiţi ce?
Mă gândeam,
e posibil ca lucrurile astea să rămână între noi şi să nu ajungă la Pegasus?
Nimic din ce ne-ai spus nu va ajunge la Pegasus.
Grozav.
Însă, acum că nu mai practicaţi...
există vreun post liber de ortoped la Seattle Grace?
Sper că o să te aleagă pe tine să fii imaginea mărcii.
Nu vreau să fiu imaginea unui spital
unde trebuie să mă furişez şi să-mi risc postul
doar ca să fac ceea ce este corect.
Nu mulţumesc. Sper că o să te aleagă pe tine.
Bun, am terminat cu incizia verticală concentrică.
Suntem gata să închidem.
Pe cine operezi, dr Avery?
Pe pacientul transsexual. De ce?
Ce aţi făcut?
Partea asta a plămânului e dusă.
Va trebui să facem o rezecţie.
Am scos splina.
Irigaţi cu soluţie antibiotică.
Poate să-mi spună cineva
de unde naiba a apărut acest pacient?
Al cui pacient este?
Bine. Nu trebuie să ne spuneţi.
Putem să vedem şi noi.
Nu am nevoie decât de numele pacientului.
Aşteptaţi Nu...
Mă ocup eu. O să-l caut. E pacientul meu. Vă descurcaţi?
Vă mulţumim, dr Grey.
Vă suntem recunoscători pentru cooperare.
Desigur. Nici o problemă.
Îmi face plăcere. Aşa.
Trebuie doar să accesez fişa pacientului.
- O, nu! - Ce este?
Tot păţesc chestia asta.
Încerc să deschid fişa pacientului
şi nu ştiu cum fac şi o şterg.
Ce s-a întâmplat?
Cahill s-a prins?
Ne bagă unul câte unul
ca să vadă cine cedează primul.
Eu nu pot să mint. Nu mă pricep deloc la asta.
O să-şi dea seama imediat.
Ţine-ţi firea, Mutulică.
Poţi să faci asta.
Au început cu stagiarii.
Încerc doar să aflu ce s-a întâmplat.
Vreţi să ştiţi ce s-a întâmplat? Vă spun eu.
Un băieţel era să moară şi noi l-am ţinut în viaţă.
Dr Karev, bună ziua!
Ai menţionat cuvântul noi".
- Cine a mai participat la asta? - Eu.
A fost decizia mea.
Eu am primit băiatul. Eu am decis să îl tratez.
Am făcut ceea ce trebuia să facem.
I-am salvat viaţa.
Şi asta este tot ceea ce contează.
Nu aceste noi politici idioate sau prostia asta de campanie publicitară.
Aşa că puteţi să ne pedepsiţi cum doriţi.
Nu ne pasă, pentru că...
Am înţeles.
Acum... ieşiţi.
Cum, asta-i tot? Nu aveţi de gând să-i sancţionaţi disciplinar sau...
Plecaţi.
M-aţi chemat?
- Nu. - Da.
Avem o problemă.
Prezenţa mea aici se pare că a stârnit o revoltă,
ceea ce-mi face treaba puţin cam dificilă,
cu atât mai mult cu cât dumneavoastră îi ajutaţi.
Poftim?
Dulapul de medicamente de la etajul cinci
a fost deschisă cu codul dv.
Este adevărat?
Toate lucrurile acelea pe care le-aţi spus, dr Shepherd,
despre cum acest spital este ca o familie?
Chiar a fost înduioşător.
Şi chiar cred că vorbeaţi serios.
Dar asta nu înseamnă nimic dacă spitalul nu o să mai existe.
Ştiţi cât ar fi costat spitalul
isprava asta
dacă băiatul ăla murea în grija noastră?
Pegasus s-ar fi retras.
Şi fără ei, sunteţi terminaţi.
Încerc să vă ajut.
Dar nu pot să fac asta
dacă îmi puneţi mereu beţe în roate.
Dacă va pasă cât de puţin de soarta acestui spital
sau de cea a oamenilor de aici,
atunci a venit momentul să fiţi de partea noastră.
Altfel, următorul lucru care se va închide va fi acest spital.
Jess, operaţia a decurs bine.
Brian o să fie în curând în salon.
O să îl poţi vizita atunci.
Domnule Weston?
Dumneavoastră sunteţi?
Îmi pare rău.
Voiam doar să aud
ce face Bri, cum a decurs operaţia.
Eu v-am trimis emailul aseară.
Nu Brian. Ci eu.
Nu voia să vă spună.
Ştiu că nu aţi prea mai vorbit
de când a plecat de acasă,
dar... vorbeşte despre dv
foarte des.
Va admiră.
Cred că vrea să crească şi să fie ca dv.
Şi sunteţi tatăl lui.
Era o operaţie serioasă. M-am gândit că ar trebui să ştiţi.
Înţeleg de ce daţi vina pe mine.
M-a cunoscut pe mine
şi a început să se schimbe...
să se îmbrace altfel
să se comporte altfel.
Dar...
Eu nu...
E greu...
să fii aşa cum suntem noi...
să încerci să te încadrezi în această...
acest mulaj
care nu ţi se potriveşte.
Vrea doar să îl iubiţi, domnule Weston...
Aşa cum vă iubeşte şi el pe dumneavoastră.
Nu v-a spus
pentru că nu a vrut să strice acest lucru.
Vă descurcaţi cu chiria?
Poftim.
Atât am la mine.
Nu vreţi să fiţi lângă el când se trezeşte?
Schimbarea e un lucru curios.
Nu toată lumea poate să-i facă faţă.
Ştiu că tot zici
că nu e nimic între tine şi Wilson.
Pentru că nu e.
Ei bine, poate ar trebui să fie.
A fost foarte tare astăzi.
Zic şi eu.
Vino.
- Unde să vin? - Vino şi gata.
Poate să te ia pe nepregătite.
E ciudat cum nu apreciezi ceva
decât atunci când eşti pe cale să-l pierzi.
Nu.
Nu, nu vorbi aşa.
Este...
Încă putem să ne opunem.
Tu te poţi opune.
Eu?
Pe mine mă aşteaptă o ofertă de pensionare anticipată.
Poate că o să o accept.
Noapte bună, Torres!
Noapte bună!
Lucrurile nu mai sunt aşa cum erau înainte.
Matthew?
Bună! Speram să te mai prind.
Ce face puştiul?
E foarte bine.
A trecut cu bine de operaţie.
Este foarte bine.
Asta e bine.
Da.
April, eu
La naiba!
Îmi pregătisem o grămadă de lucruri
pe care voiam să ţi le spun,
dar te-ai uitat la mine şi...
Bun. Stăpâneşte-te.
Eşti cea mai puternică, cea mai neînfricată,
şi cea mai frumoasă femeie pe care am cunoscut-o vreodată.
Ai fost incredibilă astăzi.
Eşti incredibilă.
Şi...
Te plac.
Te plac foarte mult.
Şi...
m-am gândit că ar trebui să-ţi spun asta
pentru că...
Întregul tău univers s-a schimbat.
Ce facem aici?
Ai răbdare.
Le-am furat de la asistentele de la dermatologie.
Oricum nu le mâncau.
Sunt din alea cu fără zahar şi fără gluten.
Felicitări pentru o zi nemaipomenită.
O meriţi.
Şi am dat şi eu o mână de ajutor. Deci felicitări amândurora.
Zahărul pudră e preferatul tău.
Da. E grozav. Mulţumesc.
Ce e?
Nimic.
Îţi dai seama...
că pământul ţi-a fugit de sub picioare.
Mă omorâţi cu zile.
Am făcut ceea ce trebuia.
Da.
Dar tot mă omorâţi cu zile.
Lucrurile sunt incerte.
Şi nu există cale de întoarcere.
Nu răspunde.
Chiar vreau să o aşteptăm şi pe Cristina.
Bine, fie, hai să o aşteptăm pe Cristina.
Hai să o aşteptăm jos, că e mai cald.
Nu, nu putem. Pereţii au urechi.
- Eu am plecat. - Bine.
Am vrut să ne întâlnim
pentru că nu putem să ne plecăm capetele şi să ne dăm bătuţi.
Spitalul are probleme din cauza noastră.
Trebuie să facem ceva.
Nu putem să-i lăsăm pe cei de la Pegasus să ne preia.
Avem o responsabilitate.
Tocmai de aceea cred
că ar trebui să cumpărăm noi spitalul.
Lumea din jurul nostru e altfel acum...
Domnule.
De nerecunoscut...
şi nu poţi să faci nimic în legătură cu asta.
Eşti blocat.
Viitorul te priveşte în ochi.
Şi nu eşti sigur că-ţi place ceea ce vezi.
Cum spuneam,
nu mă dau în vânt după schimbări.
Subtitrarea: BlackAmber/SubTeam ploi78 & JohnnyB/Titrari.ro Team
Comentarii pe www.tvblog.ro