- Nu te mişca, scumpete. - Mă tem că o să mă loveşti iar.
Nu, de data asta vreau s-o bag în gaură.
Nu mă prea pricep la golf, şi cred că asta mă afectează în afaceri.
Păcat că nu se fac afaceri pe o trambulină.
Aş face lejer o săritură Rudolph,
după care una cvadruplă, care m-ar urca pe scara corporatistă.
Tată, vii la piesa mea diseară ?
Piesa ta ? Tu doar ai pictat decorurile.
Da, şi Michelangelo "doar" a pictat Capela Sextină.
Poate ar trebui să nu mai stai cu capul în cutiile alea de vopsea...
Îmi pare rău, dar iau o lecţie de golf, după care voi juca cu un client.
Dar voi încerca să ajung la următoarea reprezentaţie.
- Phil ! - Sunt un pic ocupat.
Mereu faci aşa. Înghesui totul în congelator, fără să te gândeşti.
Am deschis uşa şi era să-mi cadă un curcan congelat pe picior.
Tot se duce prea înspre stângă. Casa asta e sigur dreaptă ?
Nu îţi pare nici măcar un pic rău ? Puteam să-mi rup un picior.
Iubire, îmi pare rău zilnic pentru multe lucruri
care chiar s-au întâmplat.
Dacă încep să-mi cer scuze pentru lucruri care nu s-au întâmplat,
cât de productiv aş mai fi ?
Ţi-a sosit expertul în golf !
- Hola ! - Salutare, oameni buni !
Bună !
Mulţumesc mult pentru lecţia rapidă, Jay.
Consideră-mă o bucată de lut care îţi aşteaptă mâinile experimentate,
ca să-l mângâie şi să-l modeleze...
Prima regulă din golf...
- Bine. - Perfect.
Dacă o să fii morocănos toată ziua, de ce ai mai fost de acord să-l înveţi ?
Pentru că datorită lui nepoţii meu sunt hrăniţi.
Uite-l !
Mulţumesc mult că ai grijă de el.
Cam m-a pus la treabă pentru piesa de teatru.
Da, trebuie să fii mai atentă cui răspunzi la telefon.
Trebuie să mă duc la curăţătorie, să iau costumele...
După care mă duc să iau gheaţă carbonică pentru aparatul de făcut ceaţă.
Şi poate îi iau şi lui Cam nişte flori.
- Te poate ajuta Alex. - Perfect ! Hai să mergem.
Să nu întârziem. Dacă nu luăm gheaţă, vor rămâne cu ochii-n ceaţă.
- Bună asta ! - Ce anume ?
Distracţie plăcută ! Mergeţi, puteţi să staţi fără griji.
- Ne descurcăm aici. - Ai grijă.
Nu te teme, doar ţine gura deschisă.
E totul în regulă.
Traducerea: zanduka - www.titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Vă rog să fiţi atenţi !
Reuben ? Reflectorul !
Cam dură lumina... Bagă un filtru roz.
Super ! Aşa e perfect.
Voi înregistra repetiţia de azi, dar vreau să nu fiţi intimidaţi.
Mă voi folosi de asta doar ca să vă arăt greşelile.
Maureen Schick a primit acces total în culise,
ea va recenza premiera de diseară.
E malefică tipa.
Ultimul nostru profesor de muzică, domnul Namagachi,
nu şi-a revenit niciodată după articolul ei "Nimic nu e posibil".
Ca să fiu sincer, am văzut "Totul e posibil"
iar soprana din rolul principal a fost un adevărat dezastru.
Fără supărare, Sophie.
Ai evoluat mult de atunci, să ştii.
În microfonul ei să nu fie baterii, ne-am înţeles ? Perfect.
Ultima chestie, Marcus Talbot.
Se simte cam rău azi.
Dar nu vă temeţi, e acasă, îşi odihneşte instrumentul,
şi va fi pregătit pentru spectacolul de diseară.
Dar am nevoie de o Fantomă pentru repetiţia asta.
- Cine se oferă... ? - Aş putea să ajut eu.
Nu ştiu cum de a primit Marcus rolul principal.
Dar ştiu de la ce s-a îmbolnăvit: a tot mestecat bucăţi din decor.
Era şansa mea să recapăt rolul de la prefăcutul ăla.
Dar mai întâi, să ne rugăm în tăcere pentru căpitanul nostru, Marcus.
Vânt din pupa, vechi prieten !
- Plictisitor... E mort ? - Nu e mort. Doarme.
Copiii trebuie să doarmă mult, ca să crească puternici şi deştepţi.
Bună, doamnă D ! Bună, Lucy !
De fiecare dată îmi zice la fel...
- Ce tricou frumos ai ! - Mulţumesc. Designul îmi aparţine.
Modelul ăsta se vinde cel mai bine.
Sunt invidioasă că tu ştii ce vrei să faci în viaţă.
Mi-aş dori să am şi eu inspiraţia ta.
Sau ai putea să ai idealuri mai înalte...
Să experimentezi chestii noi şi să afli ce...
- Dumnezeule... - Eşti teafără ?
Da. Am alunecat pe o minge de golf lăsată aiurea de taică-tău.
Perfect, l-ai trezit.
Poate îi e foame. L-am hrănit,
dar nu cred că biberoanele se compară cu chestia reală.
Poate reuşesc eu să-l calmez.
Eşti un scump, dar e foarte agitat azi.
Şi când sunt agitaţi, nu vor...
Da, mă pricep la bebeluşi.
Să-l vezi cum joacă cucu-bau cu ei. E nemaipomenit.
Nu, eu sunt doar bun.
Îl ştiu pe un tip în Chicago, el e nemaipomenit.
La naiba !
Glumeşti ? A zburat genial bucata aia de gazon.
Am decis să-l iau uşor pe Phil,
ceea ce nu mi-a fost simplu,
pentru că am fost mereu un adevărat sergent de instrucţie
când vine vorba de sporturi.
Şi de când cu bebeluşul,
Gloria mă tot bate la cap să fiu mai răbdător.
Dar pe bune acum, s-a născut de o lună deja.
Cât de greu e să-ţi ţii singur capul ?
Ce mama naibii e asta ?
Salut, băieţi !
Mişto maşina, Pepper.
Ce faceţi aici ?
De câteva săptămâni învăţ să joc golf.
Pepper e profesorul meu.
Am crescut jucând golf cu tata, marele Chaim Saltzman.
Sau cum era cunoscut la clubul de golf, Chad Treadwell.
Ar trebui să jucăm în patru.
E prima oară când mă înspăimântă ideea, dar e în regulă.
Vreţi să facem jocul mai interesant ?
Cred că pantalonii tăi au reuşit deja asta.
Ce-ar fi să pariem pe 100 de dolari ?
Eu sunt cu Phil în echipă, iar tu, cu Mitch.
- Super ! - Mitchell, începi tu ?
Nu ştiu... Bine, hai că încerc.
Nu am dat din întâmplare peste tata.
Nu am avut înclinaţii sportive când eram mic,
iar tata nu a ratat niciodată ocazia să scoată chestia asta în evidenţă.
"Frumoasă aruncare, Nancy !" Nancy era vecina noastră.
Niciodată nu am aruncat la fel de bine ca ea.
Renunţasem la visul de a-l învinge pe tata la vreun sport.
Asta până când a tras Pepper de mine într-o zi să merg la golf.
S-a dovedit că mă descurcam.
După şase luni de antrenament, eram gata să-l bat pe tata.
Aveam toată scena derulată în cap:
Urma să merg emoţionat către ţintă,
să fac câteva mişcări nătânge de antrenament,
după care urma să lovesc mingea fix în centru
şi s-o privesc cum pluteşte prin aer şi aterizează pe gazon.
Iar tata va fi dat pe spate.
E bine. Bravo, copii !
Mulţumesc, dar toţi au participat.
Meritaţi toţi aplauze.
E mama lui Marcus. Linişte !
Ţineţi-i pumnii.
De ce durează atât ?
Cât de greu să vopseşti un perete ?
Mult mai greu decât îţi e ţie simulacrul ăla de cântat.
Măcar aici nu am cum să falsez...
Odată am văzut o maimuţă vopsind un perete.
Da ? Şi i-ai zis "Bravo, mamă !" ?
Are mononucleoză ? Dar are rolul principal !
Cariera mea depinde de asta.
Consiliul vrea să-mi taie finanţarea, iar degetele mele sunt foarte apropiate.
Aş vrea să vorbesc cu Marcus.
El nu ne-ar întoarce niciodată spatele.
Suntem ca o familie.
Îmi pare rău, am ales pe altcineva.
Ai veşti despre Marcus ?
- De ce şopteşti ? - Îmi odihnesc vocea, în caz de ceva.
Marcus nu mai participă.
Dar spre norocul nostru, am găsit o Fantomă şi mai bună.
Nu aş spune că sunt mai bun, dar dacă tu zici...
Luke ! Tocmai voiam să-l întreb.
- Luke ? - Ştie spectacolul, cântă divin
şi are o anumită nebunie teatrală în ochi, chestie care nu se învaţă.
- E de la vopsea. - Luke ?
- Încetează ! Vrei să-l sperii ? - Cum adică ?
E deja intimidat de tine, că i-ai criticat decorurile.
Mă laşi... Nu cred că am fost singurul care a fost distras de unicornii lui.
Lasă-mă să vorbesc eu cu el mai întâi.
Dacă nu reuşesc eu, intervii tu.
Aşa cum o dublură
preia în mod tradiţional îndatoririle celui din rolul principal...
Da, bine. Du-te.
Salutare, Luke ! Sau preferi "Fantomă" ?
Spui ce ai de spus ?
Nu am timp de pierdut, iar vopseaua asta mă tot face să cad.
Marcus a părăsit spectacolul, iar Cam vrea să preiei tu rolul.
Serios ? Ştiu toate cântecele.
Nu mai încerca să te convingi să nu o faci ! E rolul tău.
Sunt doar două seri.
Te gândeşti numai la aspectele negative.
Ia şi părţile bune. Dacă nu faci totul o varză,
nu te umileşti şi nu vei fi batjocorit pe vecie ?
- Să fiu batjocorit ? - Doar de copiii populari.
Dar cine are nevoie de ei ? Acum eşti de-al nostru.
Tocilar de teatru.
"La Vermont ninge cu anii"
"În Las Vegas îţi spargi banii"
"Şi alte capitale nu îmi mai aduc aminte"
Dacă era mingea sus, pe scări ? Aş fi putut să mă rănesc grav.
Lily, ţi-am pregătit prânzul !
Un de arahide, preferatul meu !
Nu pot să cred cât de nepăsător e
faţă de o situaţie clar periculoasă.
Ia uită-te la noi ! Parcă suntem o familie.
Ştiu.
- Noi suntem părinţii ! - Ştiu !
Ştiu ce răspuns mi-ar da...
"Dar n-ai păţit nimic ! De ce îţi ieşi aşa din pepeni ?"
Dar dacă aş fi păţit ceva ?
Dacă ar intra pe uşă şi ar crede că a cauzat un accident oribil ?
Ce distractiv e !
Perfect, a plecat. Ia camera.
O să-i aranjez mâna în aşa fel încât să ne arate degetul.
Nu, nu sunt doar eu.
Trei mame dau o petrecere
şi vrem ca toate numele să apară pe felicitare...
Gloria Pritchett, Sara Leonard, Dee Şou...
Cum adică nu mai e loc ?
Şou merge mai departe.
Nu pot să cred că nici asta n-a fost intenţionată.
Bine, o să venim.
Mai durează o oră până va fi gata.
Poate vrei să mai cari şi tu gheaţa asta ?
Nu, tocmai am născut.
Te-am văzut cum îl cărai pe Manny în pat.
Ştiu ce putem face ca să treacă timpul. Mediul meu e chiar aici, după colţ.
Te rog, spune-mi că ai zis "sediul".
Şi eu aveam la un moment dat impresia că ştiu totul.
Mergem să ne citească viitorul. O anunţ că venim.
Cred că glumeşti...
Încerc să-mi aduc aminte numărul ei de telefon.
Ce mi se întâmplă ?
Ai ratat deja trei lovituri.
Cred că ai nevoie de un discurs de încurajare de la Pepper.
Ce discurs de încurajare e ăsta ?
Trebuie să fii furios, să joci agresiv.
Omul ăla te-a călcat în picioare toată viaţa ta.
Ştiu, dar... Uite ce frumos se poartă cu Phil,
iar Phil joacă mult mai prost decât am jucat eu vreodată.
Nu ştiu ce să zic...
Poate nu mai e un măgar nepăsător cum a fost până acum.
Ai avut un început mai slab. Hai să simplificăm totul.
La lovitura asta, trebuie să te concentrezi
să-ţi îndoi genunchii.
- Ai înţeles ? - Îndoi genunchii.
Îndoi...
La naiba ! Îndrept genunchii.
Ce mama naibii, eşti o ruşine fără speranţă !
Arunci mai mult nisip în aer decât o ţestoasă care depune ouăle.
Ai văzut ?
Da, n-a fost foarte rău. Îmi cer scuze că am ţipat la tine.
Nu, nici gând. De asta aveam nevoie.
Antrenorul meu de la majorete, din colegiu,
ţipa la minte tot timpul, iar asta mă făcea mai bun.
- Serios ? - Da.
Spunea chestii groaznice despre bărbăţia mea,
arunca cu sacul cu talc în mine,
mă chema şi mă lua peste picior toată vara, ca să fiu în formă.
Aşa că bagă mare, Jay !
Eşti de rahat, Phil.
Eşti cel mai nasol lucru care s-a întâmplat în golf
de când s-a trecut la echipamentul cu pantaloni scurţi.
- Tu ai zis să... - Nu, face parte din proces.
Ai auzit ? Nu vorbea doar cu Phil.
Vorbea cu cel care erai la 10 ani şi la 12 ani...
- Ajunge, Nancy ! - Încercam doar să te ajut...
Ascultă fără prejudecăţi.
- Nu crede în spiritism. - Nu e vorba doar de spiritism.
E la fel cu toate fenomenele inexplicabile.
Să te scutesc de un efort... Nu are un iubit.
- Nu încă, dar va avea în curând. - Vezi ?
- Asta înseamnă... - Linişte. Continuă !
Vei întâlni o persoană specială.
Văd un băiat arătos pe un cal, ca un cavaler.
Mă duc la un festival renascentist în weekend.
Da, ştiu.
Festivalul renascentist nu există. Şi chiar dacă ar exista, nu m-aş duce.
Aş fi de râsul celor din clubul de astronomie.
Dar nu puteam să-i spun Gloriei că ghicitoarea ei e o escroacă.
Nu înainte să mă mai distrez un pic.
Văd că zâmbeşti. Te simţi bine.
Ştiu că e o nebunie, dar îmi puteţi spune ce s-a întâmplat
cu iepuraşul meu Buttons, care a fugit când aveam cinci ani ?
N-am avut niciodată un iepuraş, nu pot să-i sufăr.
Văd o fermă...
- Cu un hambar roşu. - Ştiu cine e în hambar !
Parcă aş juca Scrabble cu Haley.
După o vreme, începi să joci singur.
Să fim serioşi, vă rog ! A sosit presa !
Maureen, după cum ziceam, am avut avantajul
de a fi văzut spectacolul pe Broadway.
Am învăţat din greşelile lor.
De exemplu, în spectacolul meu Fantoma apare din prima scenă,
pentru că piesa nu se cheamă "Christine şi Raoul de la Operă".
Am aflat din două surse că actorul principal are vărsat de vânt.
- Are mononucleoză. - Din trei surse.
La naiba, te pricepi !
- Îţi pot spune ceva neoficial ? - Nu.
Bine. Atunci... Vei vedea singură imediat.
În seara asta se va naşte o stea.
- Cam ? - Nu acum. Tocmai nasc ceva.
Uneori în teatru,
adevărata dramă are loc înainte de ridicarea cortinei.
Priveşte.
Luke Dunphy, ţi-ar plăcea să interpretezi rolul principal
în piesa lui Andrew Lloyd Webber, în viziunea lui Cameron Tucker,
"Fantoma de la Operă" ?
- Nu. - Luke Dunphy, e adevărat că ai refuzat
din cauza diferenţelor creative avute cu regizorul autoritar ?
Nu-i spune nimic hienei !
- Manny, ce s-a întâmplat ? - Am încercat din răsputeri.
Nu mai putea să respire când se gândea la asta.
Unii nu se simt în largul lor la ideea de a fi pe scenă.
Bine. Atunci poate reuşim să-i dăm lui Marcus
ce le-au dat bicicliştilor ălora.
E prea bolnav, dar sunt sigur că îţi va veni ţie o idee.
Întotdeauna întunericul ne cuprinde exact înainte să...
Reuben, mai mişti mult reflectorul ăla ?
Se pare că mai avem doar o opţiune.
Sunt de acord.
Eu ziceam să interpretez eu rolul,
dar presupun că e totuşi o piesă jucată de copii.
Dacă m-aş fi împiedicat de mingea lui taică-tău
când eram în capătul scărilor, cred că aş fi făcut... Nu se poate !
Aş fi dărâmat nişte poze. Ia uite ce-ai făcut, Phil !
Mamă !
E în regulă. În fine, a adormit.
Hai să facem o poză toţi.
Şi odată ce eşti în cădere, nu te mai poţi opri.
Iei totul cu tine.
Şi la final, ca să îi fie clar tatălui tău ce s-a întâmplat,
o să pun mingea de golf chiar aici, pentru că unii oameni nu văd pericolul
decât atunci când e sub nasul lor.
E distractiv să ai copii.
Şi uşor.
Poate asta ar trebui să fac în viaţă.
E un îngeraş ! Vreau şi eu unul.
Haley, puştiul trebuie să doarmă.
Am vrut ca Haley să ştie
cât de greu să îţi faci o familie prea devreme,
dar ce aş fi putut eu să spun mai bine decât un bebeluş care urlă ?
- Mamă ! - Scuze.
Nu ştiu ce e cu mine astăzi.
- Mamă ! - Nu s-a trezit încă.
- Scuze... - Mai bine pleci de aici.
Da, corect. Mii de scuze.
E vina... Scuze.
Când se trezeşte, putem să ieşim toţi la îngheţată.
Şi eu mă gândeam la acelaşi lucru.
Ce faci ?
Îmi văd de treaba mea.
Stai aşa... Îngheţata o să-i strice pofta de mâncare lui Lily.
- Şi ce dacă ? - Am gătit toată după-amiaza.
Am crezut că ne vom distra la îngheţată.
Tu n-ai făcut decât să te distrezi azi, iar eu am făcut toată treaba.
Încerc să mă bucur de timpul pe care îl am cu copiii.
Nu stau cu ei la fel de mult ca tine.
Şi atunci vrei să-i răsfeţi ?
- Cine e ? Cine ţi-a trimis mesaj ? - E de la muncă.
Clasic... Nici când eşti aici nu eşti cu adevărat aici.
De ce te-ai supărat aşa de la o îngheţată ?
Dacă de la asta crezi că m-am supărat, nu ai auzit nimic din ce-am spus !
Nu mai înţeleg nimic. De ce am mai făcut copiii ăştia ?
- Nu ştiu ! - Plec acasă !
Perfect !
Fantastic.
Încă o lovitură până la gaura finală.
Trebuie o lovitură uşoară, foarte uşoară.
Îmi plac loviturile uşoare, nu pot să mint.
Banii...
Ştii ce ar fi trist ? Să te fi antrenat atât
ca să-ţi poţi învinge tatăl, şi să eşuezi la final.
Aproape că...
... nu mă pot uita.
Aşa !
E rândul tău, maestre.
Şi eu eram la fel cu tata.
E complicat.
Pentru mine, nu. Tata m-a sprijinit mereu.
Nu a lipsit de la antrenamentele de majorete sau de la cele de break dance.
Eu instalam echipamentul de sunet la adunările şcolare,
iar el ţipa cât îl ţineau plămânii:
"Oameni buni, admiraţi-i echipamentul fiului meu !"
Da.
Pe bune, mult succes. Ai jucat bine. Sunt mândru de tine.
- Pe bune ? - Să mai jucăm cândva împreună.
Nu-l asculta. Te face ca în "Cats in the cradle" !
Se joacă cu sentimentele tale ca să îţi ieşi din mână.
Îi fac şi eu asta des fiului meu.
- A spus cumva "fiul meu" ? - Da. E în forţele speciale ale Marinei.
- Am spus prea mult... - Ce e "Cats in the cradle" ?
Melodia aia despre tatăl care ratează
toate momentele importante din viaţa fiului lui ?
Ţine-te tare, cum a făcut şi Kyle în Yemen.
Ce gură-spartă sunt...
Haide, Mitch ! Să-i dăm drumul !
Cinci. Şase.
Cinci, şase, şapte, opt.
Da !
O sută de dolari !
Am reuşit !
Acum îmi permit şi bluza care merge cu pantalonii ăştia.
Bem ceva la club ?
Nu pot. Fiul meu joacă într-o piesă.
Iar eu mă văd cu un client pentru o altă partidă de golf.
Dacă îl vezi pe Luke, îl îmbrăţişezi tu din partea mea ?
Sigur. Eu vorbeam serios. Să mai jucăm împreună.
E o prostie,
dar dacă nu aş fi fost aşa de încăpăţânat când erai copil,
am fi putut juca golf împreună de 20 de ani.
Pe jumătate a fost vina mea.
Eram foarte sensibil atunci.
Deci nu sigur nu mă făceai ca în "Cats in the cradle" ?
Sigur că nu.
Cum de nu am auzit eu de cântecul despre care vorbiţi ?
- Ai auzit. E groaznic. - E o dulcegărie de cântec.
E insuportabil.
Îl ascultăm la întoarcere. Îl am pe telefon.
Ar fi trebui să joc golf cu tine mai din timp, tată.
Nu mi-am făcut niciodată timp.
Luke !
Trebuie să-mi sun fiul. Cât e ceasul în Damasc ?
De ce nu le desenez o hartă şi gata ?
Eşti gata de joc, Phil ?
Nu pot, Carl ! Decorurile fiului meu apar într-o piesă.
Simt că s-a întâmplat ceva minunat unei persoane apropiate ţie.
Da, lui Manny.
A primit rolul principal în piesa şcolii.
Da, asta era.
Pe asta i-ai servit-o pe tavă...
Simţiţi ?
O prezenţă a intrat în cameră.
Sau a pornit aerul condiţionat.
Gloria, trebuie să-ţi spun ceva.
- E bunica ta. - Care dintre ele ?
Fumează pipă sau trabuc ?
- Trabuc. - E mama mamei.
Mi-e tare dor de ea...
Şi ei îi e dor de tine.
Mi-ar fi plăcut să fie aici, ca să-l vadă pe Fulgencio Joe.
L-a văzut şi spune că e tare frumos.
Nu-i aşa că e ?
- Spune-i că o iubesc. - Ştie.
Mulţumesc mult.
- Înţelegi acum ? - Cred că da.
Manny, am o întrebărică...
Ai uitat să citeşti notiţele mele sau ai ales să le ignori ?
- Unde te duci cu ăla ? - Avem nevoie de un loc în faţă.
Dl Namagachi a decis să vină şi el.
Adică profesorul făcut de ruşine, pe care eu l-am înlocuit,
e brusc interesat de spectacolul ăsta ?
Îşi parchează Peugeotul chiar acum.
Vulturii dau târcoale...
Manny, nu e un secret
că nu ai fost prima mea alegere şi nici a doua.
Dar nu e prea târziu să ne oferi viziunea ta asupra Fantomei.
Vreau să vezi cum a făcut Luke şi să-l imiţi pe el.
A fost fenomenal.
Fiecare notă, fiecare nuanţă... Am fost fascinat şi furios.
Dar lupta mea nu era cu Luke.
Era cu Dumnezeu.
Păstrează-i un loc surorii tale.
Scuze, cred că e locul meu.
- Tată ! Ce faci aici ? - Glumeşti, nu ?
Nepotul meu vopseşte decorurile pentru o piesă,
iar eu să nu vin din Florida ca să-l văd ?
Locul ăsta e ocupat ?
- Nu. - Eu sunt Frank.
- Bună ! - Bluza ta...
Sunt în echipa de tenis. Numele echipei e Cavalerii Ştiinţei.
Cavalerii ?
Poftim ?
- E Luke ! - Nu se poate.
Puteai să fii tu în locul lui.
Nu, n-ar fi fost bine.
Sigur ţi-ar fi ieşit, măcar parţial.
Nu asta am vrut să zic.
Mulţumesc că ai venit.
Nu văd de ce să nu amestecăm afacerile cu puţină plăcere. Nu-i aşa ?
Sunt încântat că îi mai place cuiva acest sport.
Mie îmi place la nebunie.
O să fiu sincer cu tine, Carl.
Vrei să scapi de multe imobile, ai nevoie de agent serios.
Cât de strict eşti cu comisionul ?
După cum vezi, sunt foarte flexibil.
Phil, sincer îţi zic, te plac.
Cred că putem face afaceri împreună.
Serios ? Mă bucur mult să aud ăsta.
Hai să fie totul oficial.
Te descurci, băiete !
La contract mă refer, evident.
Le ai încă, tată ! E tatăl meu.
Salut !
Traducerea: zanduka - www.titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro