Mergem în Santa Barbara să luăm coşuleţul.
Sau mergem la magazinul de la colţ şi nu facem cinci ore.
Tu ce faci toată ziua ?
- Jay ! - Nu-i nimic, mamă.
Ba da. Azi e ziua lui Manny.
Doamne... Îmi pare rău, puştiule.
Nicio grijă. Ies la cină cu familia lui Reuben.
Vezi ? Până şi Reubenescu şi-au amintit de ziua lui.
Ne întoarcem la şase
şi vom ieşi în oraş pentru o seară specială, da ?
- Da ? - Jay !
Îmi pare rău, puştiule.
Nu-mi părea rău. Era o cacialma.
Aveam să-i organizăm o petrecere surpriză de proporţii !
Şi nu bănuia nimic, fraierul.
Asta e şi ideea unei petreceri-surpriză.
Ai o persoană foarte dragă şi-ţi baţi joc de ea.
Nu asta e ideea.
Manny s-a cam simţit neglijat şi voiam să-i ofer o zi minunată.
E ultima zi de naştere pe care o va petrece doar cu noi.
Abia aştept să-i văd mutra prostuţului.
Şi îngâmfata de Carol Fumuriu zice
"Nu poţi să faci săpături fără studiu de fezabilitate."
Şi apoi eu !
I-am trântit studiul pe biroul lui Charlie
şi Carol începe să se bâlbâie.
- Apoi îi zic: "Acum mai ai fumuri ?" - I-ai spus asta ?
Nu cu voce tare, doar din ochi şi din mişcări.
Tu ce ai făcut la muncă ?
A fost binişor.
Da ? Sunt un idiot.
Ştiu că lui Cam i-a fost greu să se întoarcă la muncă.
Cu studenţii, colegii... nu prea se înţeleg.
N-are nevoie să audă ce succes am eu.
Dar se poate şi mai rău.
Haide, tată. E timpul să ne căsătorim..
- Ce se întâmplă ? - Mă mărit cu Lily.
Ce se întâmplă ?
Mi s-a părut puţin ciudat când m-a cerut de soţ,
dar am citit că e o fază prin care trec fetiţele.
Mi se pare extraordinar de drăguţ.
Uite, tată. Ţi-am făcut un inel.
Nici că se poate mai drăguţ !
Tu ai inel pentru mine ?
Lily, n-ar mai fi nuntă dacă n-ai avea inel.
Îmi place la nebunie !
Tati, la o parte !
Mă duc să stau pe partea mirelui.
Haide, Cam. E amuzant.
Da, e foarte amuzant !
În sfârşit, te măriţi !
Ai păţit ceva, iubire ?
Tu ce părere ai ?
Traducerea: Larra - www.titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Priviţi aceste imagini rare.
Tocilarus Buchisipitus în habitatul său natural.
- Singur, ca de obicei. - E a mea.
Dă-mi-o înapoi !
Gloria m-a rugat să filmez ziua lui Manny. Mamă !
Alex, dă-i înapoi... Îmi pare rău, dar nu-mi pasă.
Dar sunt toţi banii pe săptămâna trecută.
Mie nu-mi mai rămâne nimic.
Trebuia să te fi gândit la asta înainte să fii exmatriculată.
- Dacă stai aici, plăteşti chirie. - Înainte erai mai de treabă.
Şi tu erai... la facultate.
Staţi aşa !
Gloria spune că petrecerea lui Manny va fi la ora şase,
dar vrea să venim de la patru.
Asta înseamnă că vrea s-o ajutăm cu pregătirile.
Eu zic să plecăm pe la cinci.
Super.
E Kenny, colegul meu de muncă. Îi deschid eu.
Mergem la un târg, aşa că ne vedem la petrecere.
Petreci cam mult timp cu acest Kenny.
Încetează, te rog.
E romantic ?
Da...
Da ?
Mamă, el e Kenny. Tată, cred că v-aţi cunoscut.
În primul rând, Kenny, îmi place coada ta.
Mersi, frate !
Kenny e designerul nostru de blugi.
Să nu uit. V-am adus ceva.
Cam de cât eşti ? 32-34 ?
Tu cam cât ai, 36-38 ?
- Cât de bine mă ştii ? - Încearcă-i.
- Aşa voi face. - Phil, dragule...
Kenny e destul de faimos.
Cum ţi-au spus cei de la revista aia ?
"Blu-gigant". Cu "blu", de la blugi.
Groaznic.
Sau "le visul".
Şi cum suna titlul articolului ?
Da ! "E denim-ită".
- Ce săptămână grea ai avut ! - Da...
Încerc să fiu creativ, ştii ?
Mi-am făcut treaba cu moda bărbătească
şi acum lucrez cu buticurile locale.
Încerc să mă bag în blugii fetelor.
- Phil ! - Niciun Phil !
Blugii ăştia îmi vin atât de bine, încât mă cheamă Jeanuşăreasa.
- Sunt confortabili, nu ? - Ca scutecele.
- Ar trebui să mergem. - Da.
Parcă voiai să spui ceva.
- Da, da, îmi pare rău. - Da, bine.
Uite...
Ai lăsat să se înţeleagă că ai blugi pentru amândoi,
iar Claire nu i-a primit.
- Îmi pare rău. - Nu-ţi face griji.
Poftim.
- Să-i purtaţi cu plăcere. - Kenny, eşti cel mai tare.
Distracţie plăcută !
Tu eşti cel mai tare.
Îmi place tipul.
Phil !
- Crezi că-i place şi lui de mine ? - Phil !
Au ieşit la întâlnire.
Ce ? E de vârsta mea.
Da, normal.
Ce bărbat de vârsta a doua ar fi interesat
de o tânără atractivă, care a împlinit vârsta legală ?
- Îţi spun eu. Toţi ! - Nu-i adevărat. Eu n-aş fi.
- Serios ? Hermione Granger ? - Poftim ?
- Sunt doar fan "Harry Potter". - Sigur.
Mă întrebi dacă a devenit o tânără minunată ?
Da, dar... Luke, nu-ţi mai spun nimic !
Doamne, Jay ! Uite ce frumos !
Da, ia uite... Iar librăria e goală.
De asta nu ajungem la "nivelul asiaticilor".
33 !
Nu se poate. 59.
Am întârziat şi trebuie să mai luăm şi băuturile.
Mă scuzaţi, îmi pare rău.
Domnule, acesta e tortul meu. Dacă vă las banii, pot să-l iau ?
Dacă aş face asta, ar trebui s-o fac pentru toată lumea.
Dar poţi s-o faci doar pentru mine.
33 !
Mă scuzaţi !
Ne grăbim. Avem o aniversare.
De ce n-aţi spus aşa ?
Rareori văd aşa ceva.
Crezi că mă intimidezi cu atitudinea aia ?
- Cam cum vi se pare că arăt ? - 34 !
Mulţumesc, dar fiul meu aşteaptă...
Gloria, n-are rost. Nu avem nevoie de ei.
- Jay, avem nevoie... - Haide. Luăm un tort mai bun.
Ai înnebunit ? Cum o să...
Mă descurc eu. Domnişoară !
Îmi pare rău că am vorbit urât, mai ales de faţă cu bebeluşul.
- Ştiu cât de delicaţi pot fi. - Ce drăguţ sunteţi.
Dar sunt mai rezistenţi decât aţi crede.
Pe zi ce trece îmi dau seama...
O zi bună !
- Bună, dragă. - Tată, ce ai în pungă ?
E un cadou pentru Manny şi i-am luat şi celuilalt tati un cadou,
că a fost cam deprimat azi.
Te mai doare ochişorul ?
N-are nimic. E doar o zgârietură.
Pe aici, dragă.
Cam, o să fii la costum de ziua lui Manny...
Să scoatem bandajul.
Dar îmi place.
Bine, asta în loc de jartea.
Tati, vreau să mă plimb cu maşina.
Maşina ? Da, maşina.
Imediat, dragă.
Are cineva ceva de obiectat înainte de ceremonie ?
E soţia mea.
Constat ca au fost îndeplinite condiţiile cerute
de legea din Ţara Minunilor.
Şi din Utah.
Vă declar soţ şi soţie.
Tati, vreau să mă joc cu maşina.
Sigur, scumpa mea.
Dar trebuie să trecem printre invitaţi.
Cum e viaţa asta...
Cam, i-ai luat maşină ?
Nu e vina mea că ai fost zgârcit cu nunta.
Bun, ştiu eu care e problema.
Viaţa ta acum e cam...
- Te simţi mai aşa... - Nu.
Nu transforma nunta cu fiica mea în ceva urât.
Lily se distrează de minune...
Cam !
Nu da vina pe mine.
Am ştiut dintotdeauna că e posibil să fie o şoferiţă groaznică.
Ştiu că întârziem, Claire. Ajungem imediat.
Pregăteşte tu totul. Cum adică "ştiai tu" ?
Trebuie să închid. Pa-pa.
- Ce este ? - Jay, nu găsesc biletul de parcare.
Linişteşte-te. O să fie în regulă.
Bun. E un bărbat la pază.
Ce vrei să spui ?
Cum ai scăpa dacă nu eram eu aici ?
Bună, amice.
Menajera mea a pierdut biletul.
Trebuie să întoarceţi şi să mergeţi la etajul trei,
la ghişeul de taxare.
Nu poţi să ne laşi să ieşim ?
Ştiu că l-am pus pe undeva, dar nu îl găsesc acum.
Ghişeul de taxare. Etajul trei.
Dacă ne laşi să plecăm acum,
putem plăti de două ori data viitoare.
Nu puteţi ieşi decât dacă vă întoarceţi la ghişeu.
Mai e o cale.
Ai păţit ceva ?
Hai să mai lovim ceva cu maşina !
Balul va începe peste câteva minute.
Răcoritoare delicioase, colegi entuziasmaţi...
Şi ce avem aici ? Cea mai grozavă imagine.
Pleacă !
El e bătrân, ea e tânără. E dezgustător.
Dragă, nu se întâmplă nimic.
Tinerii caută mereu mentori mai în vârstă.
Când aveam 17 ani,
eram foarte apropiat de mama prietenei mele, Stacy.
Dna Robinson era fostă majoretă
şi ştia să-mi maseze picioarele după antrenament.
Avea o alifie de casă care nu ardea oriunde ar fi uns-o.
Dacă aveam ocazia să merg acolo, nu ratam şansa.
Cred că ai ratat ceva.
Am uitat punga în maşină.
Mă duc până la baie, până pui tu mâna pe ea.
Doamne !
- Ştiu ! - Super !
Ce nebunie !
- O să-l bat. - Phil.
Nu, Claire. O să-l bat măr.
Nu mai bine îl ameninţi mai întâi ?
Claire, mă ajuţi puţin ?
Da, da.
Du-te pe partea aia.
- Sunt cu ochii pe Phil. - Ce se întâmplă ?
E pe cale să-l strângă de gât pe iubitul lui Haley.
Are de două ori vârsta ei. E dezgustător.
Ca managerul de la Cheesecake Factory cu care te-ai combinat.
Todd.
Avea un Camaro şi era impozant.
Era nasol. Nu voiai decât să-l enervezi pe tata.
Uite ce bine a mers.
Nu s-a obosit deloc şi eu am rămas
cu unul care mirosea a coji de cartofi şi se simţea "jicnit".
Recunoaşte că tata a fost deştept.
După câteva săptămâni,
te-ai plictisit de el şi i-ai dat papucii.
Aşa e.
Chiar i-am dat papucii.
- Phil. - Claire...
Phil, nu-i spune nimic lui Kenny.
- Ce ? - Nu.
Ştiu ce face Haley.
Se răzbună pe tine, că ai fost dur cu ea.
Şi eu i-am făcut la fel lui tata.
În primul rând, nu sunt ca tatăl tău.
Crezi că o să trec asta cu vederea ?
Ai încredere în mine. Cu cât te agiţi mai tare
cu atât va sta mai mult.
Cu cât îi ignori mai mult...
Bate palma, tăticule !
Da !
Bravo.
...cu atât pleacă mai repede în turneu.
Nu ştiu ce să fac.
Ce-mi spui are logică aici, dar nu e ce aş vrea să fac aici.
Iar aici mă simt atât de bine.
Am uitat să-ţi spun că l-am pus în portbagaj.
Ştiu. A trebuit să bag mâna-n blugii tăi.
- Nu-mi vine să cred ! - Ce nebuni suntem !
E adorabil.
Vrei să mergem afară ?
Da.
- Iubito, ţi-am adus o prăjiturică. - Am mâncat la Urgenţă.
Da, am prins aluzia.
Cam, a fost un accident.
Nu te mai învinovăţi. Hai să mai socializăm.
Ştii ce ?
Au venit şi nişte elevi de-ai mei.
- Nu prea am chef. - Bine.
Cam, trebuie să vorbim. Ştiu ce se întâmplă.
E clar să treci printr-o perioadă grea la şcoală.
Ţi-e greu şi eu înrăutăţesc lucrurile
lăudându-mă cu succesul meu de la muncă din ultima vreme.
Dar nu e un concurs.
Succesul meu e şi succesul tău.
- Eşecul tău e eşecul meu. - Domnule Tucker !
Uitaţi-l !
- Vă iubim, dle Tucker ! - Sunteţi cel mai tare !
La revedere !
Da, a fost groaznic.
Mulţumesc că bănuieşti că sunt un profesor slab.
Nu !
Ne pare rău că am întârziat.
Am fost prinşi cu treburi.
Sau cu statul degeaba.
Manny o să apară în curând.
Să revizuim planul.
Când auzim că vine, stingem lumina.
Când intră şi aprinde lumina,
strigăm "surpriză !"
Ai un pix. Trebuie să notez.
Vine pe alee !
A venit, repede !
Grăbiţi-vă !
Repede, să nu ne vadă vecinii.
Eşti sigur că suntem singuri ?
Da, o să vină pe la şase.
Bun, pentru că voiam să-ţi fac un cadou de ziua ta.
Dar vreau să-ţi văd chipul.
E puternică lumina, ştiu. Le-am spus de atenuator.
Nu !
Surpriză.
Manny, ne pare rău. N-am vrut...
Să-mi distrugeţi cel mai frumos moment din viaţă ?
Mersi, mamă !
Şi surprinsul devine surprinzător.
Petrecerea asta e grozavă.
Manny ?
Manny, te rog, ieşi din cameră.
Dacă n-ai venit să-mi dai de mâncare prin uşă
poţi să pleci.
Nu va râde nimeni de tine.
Copiii râd de tine şi dacă te tunzi.
Sunt victima unui scandal sexual !
Nu, toţi se bucură pentru tine...
Nu.
Copilul voia să iasă, dar eu nu.
Manny trebuia să-şi împartă mama cu el.
Nu putea să-şi împartă şi ziua de naştere.
Stai acolo !
Parcă voiai să ies.
Da, vreau, vino afară.
Ţi-am furat un tort minunat.
Gloria, lasă-mă şi pe mine să încerc.
Da, ai tu grijă.
Puştiule, nu-ţi ascund gravitatea situaţiei.
Pleacă !
Dar e şi o parte bună.
Când săruţi o fată,
cel mai grozav e când le spui prietenilor.
Problema e că nu te cred niciodată.
Dar tu ai avut martori.
O să vorbim despre asta ani de zile, nu ?
Aşa e, Kenny.
Manny pare a fi un suflet bătrân.
Kenny se pricepe de minune să estimeze vârsta sufletelor.
Mersi, iubire.
Vârsta e doar o stare de spirit, nu ?
Da.
Mai degrabă eu am 14 ani...
Mă pricep la fete de 14 ani.
Şi el are o fiică de 14 ani.
- Da. - Super !
Nu trebuie să faci asta, Phil ! Au grădinar.
Ai încredere în mine.
Aş vrea, dar dai greş de atâtea ori.
Mai exersaţi.
Cam, îmi pare rău că te-am insultat mai devreme.
Credeam că ai păţit ceva la muncă şi se pare că am greşit.
Iar greşeşti. Chiar e vorba de serviciu.
Ce interesant !
N-am vrut să-ţi spun, căci îmi era ruşine.
Ieri a fost cea mai bună zi la serviciu.
M-am înţeles de minune cu elevii, cu profesorii.
- M-am simţit de-al casei. - Înţeleg.
Nu ai cum să înţelegi. N-am terminat povestirea.
Îmi pare rău.
În fiecare zi, la 14:30, o sun pe Lily
şi mâncăm o prăjiturică împreună.
Dar ieri... Am uitat.
Am uitat de fiica mea.
Şi e evident că e supărată pe mine.
De asta te-a cerut de soţ. Ca să se răzbune pe mine.
Să-ţi amintesc că are cinci ani, nu e un personaj de telenovelă.
Oricât aş încerca să interacţionez cu ea,
nu fac decât să înrăutăţesc lucrurile.
Poate că te străduieşti prea mult.
Cu toţii, intraţi !
Manny vrea să coboare.
Luaţi prosopul ăla, să nu se împiedice cineva.
Am înţeles.
Tati !
Vine tati acum ! Ce naiba am ?
Fiţi atenţi...
Cântăm, apoi cadourile, apoi tortul.
Aşa e tradiţia columbiană.
Şi nu menţionăm ce s-a întâmplat mai devreme.
Nimeni n-a văzut nimic.
E altă tradiţie columbiană.
Vine invitatul de onoare !
Gloria, te simţi bine ?
Nu, sunt bine, sunt bine !
La...
A făcut pipi !
I s-a rupt apa.
Se pare că vârsta de 14 ani nu-mi prieşte.
Nu s-a întâmplat nimic ! Cântaţi !
Noi trecem puţin pe la spital.
O să vină pizza.
Poate daţi cu un mop pe-aici.
Manny, îmi pare rău !
Iar filmarea aniversării devine reality show.
Luke, haide.
Doamne, chiar naşte !
Manny, îmi pare rău pentru ziua de azi.
Voiam să te bucuri de ziua de naştere.
Că tot vorbeam de ziua de naştere...
Nu-l asculta.
Copilul ăsta nu iese până la miezul nopţii.
Asta e ziua ta.
N-o s-o împarţi în fiecare an.
Mamă, uite.
Da, m-am simţit puţin neglijat.
Dar eu te-am avut lângă mine timp de 14 ani.
Mă cam întristezi.
Dacă am fi uitat de ziua lui,
acum s-ar fi sărutat cu o brunetă frumoasă.
Vezi partea plină a paharului.
Ştii că te iubesc, orice ar fi.
Încerci să ţii în tine altă persoană
ca să mă menajezi. Te cred.
Mă strângi cam tare.
Nu, lasă-mă...
Doamne !
Se apropie...
Cred că a ajuns la 8 cm frumoşi.
Nu cred că ne-am cunoscut. Eu sunt Kenny.
Eu sunt scârbită.
- Mitchell, nici nu se uită la mine. - Nu prea se uită la nimeni.
Uite cine a venit...
Ce s-a întâmplat de data asta ?
M-a aruncat în piscină.
Nu s-a întâmplat aşa.
Ba da.
Luke, haide, nu vreau să revedem asta.
- Tati ! - Ia uite !
Mitchell...
Când a căzut în piscină, a strigat "tati".
Ţie îţi spune "tată". Mie îmi spune "tati".
S-a speriat şi a strigat după mine.
Tati îşi făcea griji degeaba.
Uneori, cam exagerez.
- Mereu exagerezi. - Ba tu exagerezi.
Tu exagerezi.
Ba tu exagerezi.
Dumnezeule, ce am ?
Contracţiile sunt tot mai dese.
Cred că trebuie să chemăm asistenta.
Nu, Jay ! Te rog ! Îmi pare rău.
Pentru ce ?
Nu ştiu încă,
dar ştiu că bebeluşii le înnebunesc pe mame.
O să fac tot felul de greşeli şi o să dau vina pe tine.
- Te rog, nu mă părăsi. - Eşti cam emotivă.
Dar a trecut mult timp pentru mine, iar pentru tine un secol.
O să mai facem faţă ?
O să fie o aventură,
dar noi la asta ne pricepem cel mai bine.
Uită-te la ziua de azi.
Nu mai ştiu când m-am mai distrat aşa cu tine.
Sunt aşa de norocoasă. Acum ieşi afară.
- Credeam că vrei să... - Nu tu.
Ieşi afară !
Hai să mergem.
Da...
Eu şi Kenny vrem să mergem la un restaurant.
Nicio problemă. Ai ceva împotrivă, Phil ?
Nu.
Ne-a făcut deosebită plăcere
să-l cunoaştem pe Kenny. Facem cinste.
Vorbeşti serios ?
Nu !
Dă-i cardul, Phil.
Iar restaurantul ăsta e departe, aşa că vom sta până mai târziu.
Draga mea, bucură-te de tinereţe.
- E posibil să rămânem la hotel. - Bine. Plăteşte cu cardul !
Super !
Ne vedem mâine.
Pa-pa !
E fosta mea soţie. Nu aia bună.
Ce vrei ?
Bine că faci pe ignoranta, Claire. A plecat.
Se întoarce. Sunt aproape sigură.
Aproape ? De ce te mai ascult ?
Ai greşit când ai spus că iPodul e o prostie.
Ai spus că roşia e legumă.
Să nu mai vorbesc de planeta ta preferată, Pluto !
Şi dacă nu le-a minţit ea pe doamnele prezentatoare TV,
nu ştii să-i pronunţi numele lui Demi !
- Aveai de gând să mă laşi să ies cu el ? - Nu asta îţi doreai tu, dragoste ?
Ce naiba ai ?
Te porţi aşa de ciudat de când m-am lăsat de facultate.
Dar nu te-ai lăsat de facultate. Ai fost dată afară.
Şi-mi scoateţi ochii zilnic, mai ales tata.
- Să ştii că tatăl tău... - Nu trebuie să-mi spui ce gândeşte.
L-am dezamăgit crunt. Se vede pe faţa lui.
Se poartă de parcă nici nu mă vrea în preajmă.
Dă-mi biletul de parcare. Nu, mă duc după ea !
Poate că tu ai jucat teatru cu tatăl tău,
dar cu mine nu merge aşa. E fetiţa mea !
Vreau să ştie că niciun bărbat nu o merită,
mai ales un vânzător slinos şi bătrân !
- Ce se întâmplă ? - Savurează clipa.
În viaţă, ai parte de multe bucurii la care te aştepţi.
Primul sărut.
Aniversări.
Absolviri.
Dacă ai noroc, şi o nuntă, două.
Sau chiar un nou membru al familiei.
Apoi mai sunt şi cele la care nu visai că le-ai mai trăi.
E aşa adorabil !
Ce dulce...
Dumnezeule !
Uite, e perfect !
E atât de drăguţ !
Acelea sunt cele mai grozave.
Dar de ce îţi dau din casă ?
O să vezi şi tu.
- A fost greu ? - Da.
Cele mai dureroase 20 de minute.
Ia te uită...
- Iar eşti fotomodel. - Da.
Da...
Dar stai ! E unchiul meu ?
Nu, e fratele tău vitreg prin alianţă.
E unchiul nostru.
Unchi prin alianţă sau unchi-unchi ?
Să stăm în genunchi ?
Nu trebuie să ne mai ţineţi companie.
- Bine, ne vedem mâine. - Da, pe mâine.
- Pa, unchiule. - Felicitări !
E adorabil !
Oare ?
- Mie nu-mi convine. - Trebuie să discutăm.
Traducerea: Larra - www.titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro