Unu, doi, trei, probă de microfon.
La dracu'! Ai grijă cu ea!
- Scuze. - Iată-l!
- Ce anume? - Articolul despre concert.
- Vrem să-l auzim? - Dacă vă place să fiţi "noua Nirvana".
- Sigur... - Nu glumeşte.
"Viitorul aparţine trupei Holy Shemp."
"Vor exploda ca ţipătul solistului lor, Keith Blue."
- Da! - Ai auzit? Suntem tari!
Unde-i James? Îl compară cu The Edge.
- Doarme, probabil. - Hai să-l trezim!
- Chiar e pe bune? - Jimmy! Hai, o să-ţi placă.
Trezirea! Vin cu camera de filmat.
Haide.
Hai. Sper să nu fie iar gol puşcă.
Intră.
Ajutor!
Ajutaţi-mă!
- Scapă de camere, Ryan. - Mă ocup eu de ele.
Dle ofiţer, camerele trebuie să dispară.
- Ştiţi că presa n-are voie aici. - Nu sunt de la presă, fac un film.
Un documentar despre formaţie.
- Tu cine eşti? - Hank Rogers, unul din maşinişti.
Deci o cunoşteai pe victimă. Va trebui să dai o declaraţie.
- Glumeşti? Sunt şi aici? - I-am rugat să plece,
dar regizorul le-a spus să filmeze tot.
- Vrei să-ţi sparg camera aia? - Gata, e-n ordine. Adu-l pe regizor.
- Spune-i să-şi ia oamenii de aici. - Bună, Esposito.
Cineva nu şi-a băut cafeaua. Ce-i asta?
- Fac un documentar despre formaţie. - Ignoră-i.
Richard Castle, romancier.
Ultima mea carte, "Arşiţa îngheţată", e acum în librării.
O cunoaşteţi pe det. Beckett, sursa de inspiraţie pentru Nikki Heat?
Ce ştim, Lanie?
Victima e James Swan, chitaristul trupei Holy Shemp.
Cred că sunt fani Three Stooges.
După lividitate, a murit între orele 0:00 şi 2:00.
Ia te uită.
"Observi". Un apel la vigilenţă.
- Asta e, deci, arma crimei. - O chitară Gibson Les Paul.
59 de nervuri în lemn, dacă nu mă înşel.
Şi nu mă prea înşel.
E fierbinte.
- Spune-mi despre chitara asta. - Era preferata lui.
Aseară, după spectacol, i-am dus-o în rulotă.
Compunea pe ea.
- La ce oră era asta? - Pe la 23:30.
- Era singur? - Da.
Am stat puţin de vorbă. Era foarte amabil cu mine.
Era pasionat de muzică.
Mai era cineva în jurul rulotei? Cineva necunoscut?
Am văzut o dubiţă albă. A trecut de câteva ori pe acolo.
- I-ai luat numărul? - Era întuneric, îmi pare rău.
Să nu pleci nicăieri.
Nu ne poţi retrage fondurile!
- Salut. Tu eşti regizorul? - Da. Nu.
Stăm pe o mină de aur.
E parţial un documentar rock şi...
E o scenă a crimei. Ia-ţi camerele de aici.
Bine, trebuie să închid.
Sună-mă dacă obţii chestia aia.
Trebuie să mă ajuţi.
De trei luni îi urmăresc nonstop pe tipii ăştia.
Acum s-a terminat.
Dacă tot i-ai urmărit nonstop, vreau să văd materialul filmat.
Dle detectiv, sunt într-un punct nevralgic.
James Swan era, de fapt, formaţia.
Fără el, nimănui nu-i pasă de trupa asta, nici de filmul meu.
Trebuie să-l transform într-un thriller,
vânătoare de criminali, cum place publicului.
Aici a murit un om. Dacă nu-ţi iei camerele, îţi trag una peste...
Scuză-mă o clipă. Da.
Perfect.
Stai puţin.
Ţi-l dau pe detectiv.
Alo.
A fost o crimă pasională.
S-au certat, spiritele s-au încins,
ucigaşul a luat ce îi era mai la îndemână
şi l-a doborât pe bietul domn Swan la tragica vârstă de...
- Câţi ani avea? - 27.
- Încă un membru din club. - Ce club?
Al celor de 27 de ani. Printre membri se număra nume grele:
Jimi Hendrix, Jim Morrison, Janis Joplin.
Şi lista continuă.
Ne trebuie altă listă, cu cei ce au fost aseară în rulotă.
Cred că ştiu de unde să încep.
Ieşi de aici.
Slavă Domnului! Mulţumesc.
Tipul era genial.
Şase luni am urmărit formaţia, încercând să-l cunosc.
Ne-am cuplat de câteva săptămâni
şi, de atunci, ne întâlnim mereu în rulota lui, după concert.
- Erai în rulotă când s-a întâmplat? - Cred că da. Nu-mi amintesc.
Scuză-mă, cum să nu-ţi aminteşti?
Am leşinat.
Cred că am petrecut prea mult în timpul concertului.
Îmi pare rău. Vreau să vă ajut.
- Uite, domnişoară... - Fluturaş.
Fluturaş, e foarte important. Îţi aminteşti ceva de aseară?
Orice?
Am auzit un cal în rulota lui.
- Adică un nechezat? - Nu.
Zgomotul unor potcoave de cal pe zăpadă.
Cam aşa...
Mai bine să ne concentrăm pe cele întâmplate înainte să leşini.
Ţi s-a părut supărat? Părea să se fi certat cu cineva?
Din contră.
Se tot plângea în ultimul timp de băieţii din trupă,
de certuri, de tensiunea dintre ei.
Aseară însă părea fericit.
Parcă-şi găsise pacea.
Nu ştiu dacă fata aia poate lovi atât de tare cu chitara,
dar trebuie să-i verific hainele de sânge.
Mă interesează mai mult certurile din cadrul trupei.
Ce faceţi aici? Plecaţi, e o anchetă.
- N-aveţi dreptul să fiţi aici. - Nu-i chiar aşa.
Îmi pare rău, dar nu mai depinde de mine.
- Primăria a zis că-i publicitate bună. - Şi cazul?
- Vor compromite ancheta... - Şi eu gândesc la fel,
dar decizia a fost luată şi trebuie să te conformezi.
Bine, dar să nu-mi stea în cale.
Bună ziua. Bun venit.
Sunt căpitan Gates, şefa secţiei 12.
În colaborare cu departamentul Relaţii Publice al Poliţiei,
am plăcerea să vă asigur acces liber în toată secţia.
Cred că toţi vor fi extrem de primitori.
- Bun venit. - Bun venit.
Ce mare lucru? Ne vom distra.
Ceea ce fac eu aici e doar al meu.
Dacă ei îmi încalcă intimitatea, nu înseamnă că îi mai şi ajut.
Se poate. Camerele astea însă nu vor dispărea.
Vor vedea ceva. Vreau să vadă ce văd şi eu.
De ce ne cereţi alibiuri?
Am înţeles că erau tensiuni între dl Swan şi restul trupei.
Sigur că erau. Nu-i plăcut să stai mereu împreună.
Trupa are cinci ani.
Habar n-aveţi ce greu e să reuşeşti în domeniul ăsta.
- Aşa ne legăm unul de altul. - Dar vă şi scârbiţi.
Noi aveam grijă de James. Era un puşti din Ohio.
Nu ştia cu ce se mănâncă viaţa.
Ne trebuie declaraţii despre cum v-aţi petrecut seara.
Eu eram în rulotă.
- M-am dus acolo după concert. - Şi eu.
Toţi eram în rulote.
Am auzit că era o dubiţă albă în zonă.
- V-a zis ceva James despre asta? - Nu.
Dar zicea că-l urmăreşte cineva.
Acum vreo lună. După concertul din Ithaca.
Devenise paranoic. Voia să mai angajăm paznici.
A zis de cine se teme?
Nu, n-a mai zis nimic de curând, aşa că am crezut că s-a calmat.
- Până la şmecheria de ieri. - Ce s-a întâmplat ieri?
A lipsit de la şedinţa trupei, la 13:00. A venit doar la repetiţia de la 18:00.
N-a lipsit niciodată la şedinţe.
- A spus unde-a fost? - Nu.
Ştiu însă că tipul care-l filma zice că a scăpat de el intenţionat.
Nu voia să afle şi alţii ce a făcut.
Aveţi o clipă?
Am verificat materialele filmate în care apare victima.
Fiţi atenţi aici.
Majoritatea afirmă că au învăţat singuri să cânte la chitară.
Eu am avut un mentor.
Tipul era incredibil. Mult mai bun decât voi fi eu vreodată.
- Ce zice despre trupa voastră? - Am pierdut demult legătura.
Acolo. Îl vedeţi pe tip?
Asta-i de acum o lună.
Astea sunt mai recente.
Dă-te puţin la o parte. Aşa.
- Se pare că victima era urmărită. - Uite aici.
Asta-i de ieri. Uite pe ce se sprijină.
- O dubiţă albă. - Te-am prins, jigodie.
Am voie să spun asta?
CASTLE Sezonul 5 Episodul 7
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Am mărit poza dubiţei cât să putem citi numărul.
E a unui locuitor de pe aici.
- Fă la dreapta. - Nu, merg pe alt drum.
- E un singur drum. - Nu, mai e unul şi în spate.
- Nu-i nimic prin spate. - Ai încredere în mine.
Poate părea ciudat, dar facem o echipă foarte bună,
fiindcă fiecare are alte talente.
Aşa e. Eu, de exemplu, am fost soldat.
Sunt trăgător expert. De obicei sunt primul la uşă.
Cineva trebuie să ştie la ce uşă să mergem.
Eu sunt puţin mai circumspect decât colegul meu.
- Sunt centrul nervos al echipei. - Eu sunt cel fizic.
Sunt mereu în formă.
Ai văzut spectacolul armat? Glumesc.
- Pe bune, sunt în formă maximă. - Ce-i cu tricoul tău?
- E cam strâmt. L-ai schimbat? - Am vărsat ceva pe el.
Aici e.
Abordarea calmă.
Stai aproape.
Cred că ne-a văzut.
Mă ocup eu.
Să verificăm dubiţa.
Ce-avem aici?
Ăsta sigur nu-i ketchup.
- El e urmăritorul? - Fostul urmăritor.
Nu mai vede lumina zilei prea curând.
Îl duci în sala de interogatoriu, te rog? Mulţumesc.
Ar trebui să asistaţi la felul cum îl fac fărâme.
- El e făptaşul? - I-am găsit pete de sânge în dubiţă.
Am cerut să se verifice dacă sângele e al victimei.
Al ei e, crede-mă.
Nu vă faceţi griji, ticălosul nu va mai răni pe nimeni.
E cadoul meu pentru voi. Cu plăcere, America.
Multe chestii urâte în dubiţa ta.
- Am pierdut ceva? - Nu, abia a început.
Frânghie, benzină... Voiai să-i faci rău lui Swan.
- Nu ştiu ce tot vorbeşti. - Ba da.
Te las o clipă să-ţi aminteşti totul.
Clasica pauză.
Interogatoriul e o formă de artă.
Det. Beckett e maestră în domeniu.
Am văzut-o de nenumărate ori smulgând mărturisiri.
Îl mai ştii pe ăla care şi-a ucis grădinarul
fiindcă tăia trandafirii prea scurt?
Am găsit salopetele. Sunt pătate cu sângele lui Swan.
Nu-i sângele lui, ci al meu. M-am tăiat când munceam în dubiţă.
Haide, Joe, ne crezi proşti?
Eşti filmat cum l-ai urmărit săptămâni în şir.
Ţi-am văzut dubiţa la locul crimei.
Termină cu prostiile astea!
Vreţi să recunosc? Bine, recunosc. L-am urmărit.
- Voiam să pun mâna pe el. - Apoi ţi-ai schimbat planul.
Ai încercat să-l târăşti în dubiţă şi s-a împotrivit.
Nu a fost aşa.
- Te-ai enervat şi... - Nu!
Te-ai enervat şi i-ai crăpat capul.
N-am omorât pe nimeni.
Eu doar...
Eu îmi vreau doar fetiţa.
Fetiţa?
Pe fiica mea. S-a lăsat de lucru şi s-a dus cu trupa lor.
Şi-a abandonat toată viaţa.
Mă tem să nu fie gravidă.
Sau mai rău...
Voiam doar să pun mâna pe el. Să-l sperii puţin.
Voiam s-o lase în pace.
- Pe fiica ta? - Da.
N-am mai văzut-o de câteva săptămâni.
Nici nu ştiu dacă mai trăieşte.
- I se spune cumva Fluturaş? - Da.
Dacă partenerul meu e de acord, te-am putea ajuta s-o găseşti.
Tipul a spus adevărul.
Sângele de pe salopete era al lui. Îmi pare rău, partenere.
Măcar n-a fost un eşec faptul că l-am arestat.
Mie mi se pare însăşi definiţia eşecului.
Ar fi fost, dacă n-aş fi vorbit cu el.
Dacă tot a urmărit victima,
ştie exact unde s-a dus Swan în după-amiaza morţii.
Unde?
La o bancă din Soho, apoi a intrat într-o clădire
de pe strada Lafayette colţ cu Broome.
De ce?
Swan a scăpat de cameraman să meargă la o întâlnire clandestină
atât de importantă, încât a ratat şedinţa trupei.
Mai întâi s-a dus la bancă. Toate astea arată un lucru.
Droguri.
Interesantă teorie, dar e pură speculaţie.
Nu.
Speculaţie ar fi fost dacă Swan cumpăra
tehnologie termonucleară, iar vreun savant făcea un difuzor
care să bată până la secţia 12.
Cumpărarea de droguri de către cântăreţi
e însă ceva banal.
Fac rost de lista chiriaşilor clădirii.
Lanie vrea să ne arate ceva.
Cine-i Lanie?
Lanie e medicul nostru legist. Lucrează la morgă.
Vrea să ne arate ceva, iar noi ne lăsăm aşteptaţi.
- Tot e ţeapănă. - Da, dar acum e mai bine.
Am primit analizele victimei.
Să ghicesc. Droguri.
Nu, tipul era "curat".
Nu-i vorba de ce avea în organism, ci de ce nu avea.
- Nu avea anticorpi de poliomielită. - Nu şi-a făcut vaccinul?
Din 1960 încoace, toţi copiii sunt vaccinaţi.
Aşa am zis şi eu. N-are anticorpi nici de tetanos,
nici de tuse convulsivă, nimic din imunizările standard.
- Altceva? - Nu-i destul?
De obicei, când aflai aşa ceva, îmi spuneai la telefon.
M-am gândit că merită să veniţi aici.
Ryan, verifică dosarul medical al victimei.
Află de ce n-a fost niciodată vaccinat.
Cred că ştiu ce căuta Swan în clădirea aceea.
Cunoştea un chiriaş de acolo, Sam Spear.
- Tipul îl dăduse în judecată. - De ce?
Susţinea că Swan i-a furat una din melodiile trupei.
Probabil James se temea, fiindcă s-a oprit înainte la bancă
şi a scos 25.000 $.
- Poate voia s-o dea la pace. - Nu cred că i-a ieşit.
Sam Spear avea bilet la concertul de aseară.
Deci era acolo înainte de comiterea crimei.
Să-i facem o vizită.
Nu, mă ocup eu.
Tu rămâi cu cercetările tale, dacă tot eşti centrul nervos.
- Castle. - Vii?
- Nu. - Să mergem.
Nu-i ăsta. Spear stă la 3M.
Det. Beckett nu-i neprietenoasă.
Doar că şi-a construit nişte ziduri în jur. Straturi.
Straturi peste straturi de ziduri.
După ce treci însă de ziduri...
merită efortul.
Vorbeşte în şoaptă, Castle.
Am mai avut azi unul cu gura mare.
Cheia e elementul surpriză. Pot fi şi eu circumspect.
Aţi fi pierduţi fără mine.
Nu merge unde trebuie.
E apartamentul lui Spear.
Aruncă arma! Arunc-o acum!
Poliţia! Nu mişca!
- Mâinile sus! - Bine.
- Să-ţi văd mâinile! - Ce-i asta?
Aruncă arma!
Un film prost, atât. Îi scriu coloana sonoră.
E o neînţelegere.
Deci l-ai dat în judecată pe Swan pentru o melodie,
iar el a venit ieri să te vadă.
Câteva ore mai târziu, după concert, a fost ucis.
- Ce? - Concert la care-ai fost şi tu.
Rezolvaserăm problema. Urma să-mi dea jumătate din drepturile de autor.
La semnarea hârtiilor, îmi retrăgeam acuzaţiile.
Tot nu se explică de ce ţi-a dat 25.000 $.
25.000? Habar n-am despre asta.
Voia să compun pentru el.
Prost aş fi să ucid un plătitor pe vremurile astea...
- Compuneai pentru el? - Da, uite.
M-am apucat deja. Am compus ceva...
Să văd.
- Îmi place linia vocală. - Ştii să citeşti o partitură?
- Dacă sunt poliţist, nu ştiu să cânt? - Te-am auzit eu cum cânţi.
Era stricat aparatul de karaoke. Vă cânt mai târziu.
Dacă era vorba despre compoziţii, ce atâta secret?
Nu mi-a zis, dar m-am gândit la ceva,
mai ales că era foarte diferit de stilul de până acum.
- Ai remarcat. - O clipă.
Modifica stilul muzical, dar nu voia să afle trupa.
Desigur. Swan voia să devină solist.
Are sens.
Regizorul zicea că Swan e forţa din spatele trupei.
Dacă-i părăsea, se duceau de râpă.
Dacă a aflat vreun membru al trupei şi l-a înfruntat?
- S-au certat şi a ieşit urât. - El nu voia să mai rămână.
Şi se repeta scena cu George Michael şi Andrew Ridgeley.
- Care Andrew? - A luat o chitară şi... "wham".
- Asta fac eu. - Nu-i rău.
- Dă greutate. - Da.
V-aţi luat alt chitarist.
- Da, încercăm cu cineva. - Ce rapid.
Deşi cred că audiţia asta era deja aranjată.
- Despre ce vorbiţi? - Haide, Keith.
- Ai ştiut că James pleca. - E adevărat?
Sigur că nu. De unde să ştiu?
Am întâlnit-o pe doamna de la studio. Spune că e prietena ta.
Spunea că avea pe listă o întâlnire cu James pentru nişte schimbări
şi că existau zvonuri că el voia să părăsească trupa.
Atâţia ani aţi dus o luptă cot la cot.
Iar acum că succesul e aproape, el voia să ia toată gloria.
Ştiu că eu aş fi furios.
Nu te las să mă acuzi că mi-am omorât unul dintre cei mai bun prieteni!
Auzi zgomotul?
Ca nişte copite de cal scârţâind pe zăpadă.
Zgomotul auzit de Fluturaş în rulota lui Swan.
Ştim că e temperamental, dacă îl înfuriem suficient...
- De ce nu vorbeşti tu cu Keith? - De ce?
Aş vrea să-ţi las loc să te desfăşori şi să arăţi ce poţi.
Te descurci. Se descurcă.
- Chiar aşa, ai să filmezi şi asta? - Pot filma orice vor, Keith.
I-ai dat permisiunea.
Ai noroc că nu s-a filmat când l-ai ucis pe James Swan.
- Am spus deja că nu l-am ucis eu. - Da, dar ai spus
că n-ai ştiut că vrea să cânte solo şi că nu l-ai văzut după spectacol,
dar am un martor care te-a văzut în rulota lui la ora decesului.
Da, am fost în rulota lui. Dar a fost cum ai spus.
Am auzit că ne elimina. Am fost să văd dacă e adevărat.
- Şi ţi-ai pierdut controlul. - Nu, am vorbit doar.
James a negat. A spus că nu ne părăsea.
Ci că lucra la ceva care ar fi bine pentru toţi.
Şi ce anume e acest ceva?
Credeam că-l cunosc, dar n-a mai fost la fel de la Ithaca.
- Îţi spun că s-a întâmplat ceva. - Keith, nu vorbesc despre Ithaca!
Ci despre ce s-a întâmplat în rulotă.
Am vorbit, am plecat. M-am întors în rulota mea pentru restul nopţii.
Am fost cu o fată. Întrebaţi-o.
- Cum se numeşte? - Nu-mi aduc aminte numele ei.
Număr de telefon? Ceva după care s-o putem găsi?
Ele vin la mine.
Keith, va trebui să te străduieşti mai mult.
Bine.
Poate nu-mi amintesc numele ei...
dar pot dovedi că am fost împreună în noaptea aceea.
Au fost împreună.
Tommy Lee nu-i mai tare decât tipul ăsta.
Îmi place să văd din când în când cum merge cazul.
N-are rost să mă înlănţuiesc de birou când acţiunea e aici.
Vreţi acţiune, priviţi.
E un comportament nepotrivit la locul de muncă.
Sunt dovezi, domnule.
Alibiul suspectului atârnă de asta.
Povestea lui s-a confirmat?
Da, se pare că a acoperit întreaga perioadă a crimei.
Sper că nu luaţi de bune data şi ora de pe film.
- Ar putea să fie false. - Nu-i singurul lucru contrafăcut.
Se vede televizorul în fundal. Şi e pe canalul de ştiri,
deci putem verifica ora după asta.
Bine. Bravo. Tuturor.
- Continuaţi. - Nu. Prea uşor.
Se pare că ne-am întors de unde am plecat.
N-aş spune asta. Am căutat dosarul medical al victimei.
Micul meu proiect de cercetare. Nu are absolut nimic.
Naştere, dosar medical, nimic.
James Swan apare prima dată când avea 17 ani şi a fost spitalizat
pentru un accident de maşină în Ithaca, New York.
- De ce tot apare Ithaca? - Fiindcă de acolo este.
Am căutat adresa găsită la spital.
E un complex de opt hectare deţinut de Biserica Iluminării Lumeşti.
Staţi puţin. Am auzit de asta. E un cult.
De aceea nu are vaccinări şi de aceea nu are familie.
- A crescut într-un cult. - Nu poţi pleca decât evadând.
Complexul e înconjurat de ziduri şi se practică supunerea absolută.
Toţi au tatuat pe antebraţ cuvântul "serve".
"Serve"? Vă amintiţi tatuajul lui James?
"Observe". A adăugat literele O şi B după ce-a fugit.
Dar când trupa a cântat în Ithaca, poate l-a recunoscut cineva.
Şi de aceea îi era teamă că e urmărit.
James avea motiv să se teamă. John Campbell, liderul cultului.
E un psihopat cu un trecut violent.
A ispăşit zece ani pentru crimă înainte de înşelătoria cu biserica.
- Ştim unde este Campbell? - Ştiu unde a fost.
- Am verificat listele de pasageri... - Dă-mi să văd.
... pentru toate aeroporturile din apropiere.
- A aterizat pe JFK acum două zile. - Da.
E ziua în care a murit Swan.
Deci John Campbell era în oraş cu vreo două zile de omorât.
Aţi înţeles? A fost bine. Folosiţi-o. Nu folosiţi partea cu "Aţi înţeles".
Scoateţi-o. Băgaţi ecran negru.
Efecte muzicale.
Suntem aproape de găsirea lui Campbell?
Imaginea lui e la toate maşinile de patrulă din oraş.
Şi am trimis poza la toate hotelurile din baza de date.
Da, dar foloseşte alte nume pentru a nu intra în raza celor de la DEA.
- De ce e interesată Agenţia Antidrog? - Biserica Iluminării Lumeşti
nu e un simplu cult prietenos. E o fermă de marijuana de opt hectare
condusă de peste 300 de membri, doar spre profitul lui Campbell.
- De ce n-o închid federalii? - Au încercat.
E vorba de libertatea de exprimare religioasă.
Nu putem obţine altceva care să ne ajute să-l găsim?
Beckett lucrează la ceva acum.
- Ai aflat ceva? - Da, am vorbit la telefon cu cineva
care ne pune în legătură cu altă persoană fugită de la Campbell.
Eram copil, pluteam în derivă.
Campbell mi-a promis un scop, o concentrare spirituală.
Dar în schimb a luat totul.
Caroline, te îngrijorează camerele? Dacă vrei să plece...
Nu.
Vreau să afle lumea ce monstru este acest om.
Cum a reacţionat Campbell când a fugit James Swan?
A fost furios. Îl iubea pe James.
De aceea a fost trădare când el a plecat.
L-am auzit pe Campbell spunând că se va răzbuna.
Indiferent cât durează.
Cred că am găsit ceva.
Campbell s-a cazat la hotelul Widmark acum două zile.
- Ai trimis o maşină? - A plecat a doua zi dimineaţă.
Dar ghici cine a venit în vizită imediat ce a ajuns acolo.
- James Swan. - Când?
La ora 17. În aceeaşi seară Swan a fost omorât.
El l-a omorât. Ştiam eu.
James fugea de Campbell.
De ce ar fi fost de acord să se întâlnească?
- Să-şi cumpere libertatea. - Pe 25 000 de dolari?
- Exact. - Ştii unde-l găsim pe Campbell?
Dacă e în oraş, poate e la centrul de tineret.
Face recrutări. Acolo l-am cunoscut.
Bun. Să-l prindem.
Mă scuzaţi. Ce faceţi? Ce-i cu camerele?
Îl căutăm pe John Campbell.
Nu, îmi pare rău. Aici nu e nimeni cu numele ăsta.
E o încăpere privată. Nu puteţi intra acolo.
Domnule Campbell! Vrem să vă punem nişte întrebări despre James Swan.
Unde aţi fost în noaptea omorului lui James Swan între 0:00 si 2:00?
- În camera de la hotel. - Poate garanta cineva?
Am meditat. Solitudinea e o parte importantă a ritualului de seară.
- Înseamnă că nu. - Ce căutaţi în oraş?
Lucrez pentru biserică.
Strângere de fonduri, mai mult recrutări.
Interesant termen pentru "cumpărarea libertăţii".
Nu-i niciun secret că m-am întâlnit cu James.
Dar nu trebuia să-şi cumpere libertatea. Suntem liberi cu toţii.
Dle Campbell, ştim că James a avut 25 de mii în numerar
când a venit în vizită şi că nu-i mai avea când a plecat.
Poate că James a făcut o donaţie bisericii,
dar eu nu discut aceste chestiuni.
Atunci haideţi să discutăm despre Ithaca.
Acum o lună James şi trupa lui au concertat acolo.
Şi spunea că e îngrijorat că va veni cineva după el.
Cred că dv. eraţi acel cineva.
Habar n-am avut că James a fost în oraş luna trecută.
Cred că eraţi supărat fiindcă tăiase cordonul dintre el şi biserică.
- Şi aţi început să-l urmăriţi. - Nu-i adevărat.
V-a făcut o donaţie pentru a-l lăsa în pace.
- Nu-i adevărat! - Dar nu era destul. Voiaţi răzbunare.
- L-aţi urmărit la rulotă... - Destul.
... şi l-aţi omorât într-o izbucnire de furie!
Destul!
Dacă aveţi dovezi solide, arestaţi-mă.
Dacă nu, am plecat. Mai veniţi o dată la mine,
şi vă dau în judecată pentru persecuţie religioasă.
Dle, suntem siguri că a fost Campbell.
Avea motiv şi s-a întâlnit cu victima în ziua morţii.
Şi minţea în legătură cu Ithaca. Acolo a intrat Swan în radarul lui.
- Aveţi dovezi? - Nu, nu încă.
Dar cercetăm rapoartele poliţiei din perioada concertului de la Ithaca
să vedem dacă există vreo legătură cu Campbell.
Sunt convinsă că Agenţia Antidrog va fi încântată dacă aflaţi ceva...
- Mă scuzaţi. - Da.
Gates.
Nu, e foarte bine pe DVD-uri.
Vă mulţumesc, dle Mitas.
Regizorul nostru.
E important ca acest proiect să se reflecte bine asupra secţiei.
Şi sunt sigură că aşa va fi.
Dar avem nişte ofiţeri care priveau o filmare cu subiect sexual.
Totuşi... pentru a fi sigură că purtarea oamenilor mei
este la cele mai înalte standarde,
dl Mitas îmi trimite toată înregistrarea ca s-o revăd.
- Toată înregistrarea? - E vreo problemă, dnă detectiv?
- Nu, sigur că nu. - Bine.
- A confirmat. - E piesa lipsă.
Ar trebui să-i spui lui Beckett.
Doar dacă nu vrei tu să-i spui.
Nu, tu ai aflat-o.
Tu eşti cel care a descoperit cultul. Tipul ăsta a făcut progrese esenţiale.
Da, dar tipul ăsta a aflat despre cele 25 de mii, nu?
- Tango şi Cash. - Vreţi să ne spuneţi ceva sau nu?
- Vrei să... - Nu, dă-i drumul.
Bine. Citeam rapoartele poliţiei
din noaptea petrecută în Ithaca, dar am găsit altceva.
John Campbell a depus o reclamaţie la persoane dispărute
a doua zi după ce trupa a plecat din oraş.
- A dispărut cineva din cult? - Da, Buck Cooper.
Am aflat că Buck Cooper a fost cel mai bun prieten al lui Swan.
Asta s-a întâmplat în Ithaca.
Swan s-a întors la complex pentru a-l elibera pe prietenul lui.
- De asta a venit Campbell după el. - Banii nu erau pentru Swan.
Ci pentru libertatea prietenului lui. Mărturia lui îl închide pe Campbell.
L-am căutat, dar nu e în bază. Trebuia să primim o poză.
Iat-o.
- Fiţi atenţi. Îl cunoaştem. - E tehnicianul de la locul crimei.
Cheia distrugerii lui Campbell a fost tot timpul sub nasul nostru.
Ştiu că trebuia să fi spus ceva.
Dar James mi-a spus să stau mai retras, apoi el a murit.
- N-am ştiut ce să fac. - Nu-i nimic, Buck. Eşti în siguranţă.
Îi datorez viaţa, dar n-o să mai am şansa să-l răsplătesc.
S-ar putea s-o ai.
Poţi să ne ajuţi să-l arestăm pe Campbell pentru moartea lui.
Aş vrea să pot, doamnă.
Dumnezeu ştie că omul ăla a făcut nişte lucruri îngrozitoare.
Necazul e că omorul lui James nu face parte dintre ele.
Când a luat banii de la James
a promis să nu ne mai deranjeze.
Am vrut s-o aud cu urechile mele. Am vrut să-l privesc în ochi.
Erai cu Campbell când James a fost ucis.
Campbell nu l-ar fi putut omorî pe James. Atunci cine?
Aş vrea să ştiu.
Ţi-a spus ceva când aţi fost în rulotă?
A zis că era pregătit să îndrepte situaţia mea.
S-o îndrepte?
- N-o făcuse deja? - Aşa am crezut.
James m-a scos din cult. El m-a îndepărtat de Campbell.
Mi-a dat chiar şi de lucru în trupa lui.
Iar eu n-am făcut decât să-l învăţ să cânte la chitară.
Tu ai fost profesorul lui?
Cei mai mulţi vă vor spune că au învăţat să cânte singuri,
dar eu am avut un mentor şi era incredibil.
Mult mai bun decât voi fi eu vreodată.
Ce crede despre trupă?
Am pierdut legătura de mult.
Şi... câteodată mă întreb ce mai face.
Nu înţelegi?
Tot ce ne trebuie pentru rezolvarea cazului e în acel clip.
Băgaţi ecran negru. Efecte muzicale.
Buck Cooper a fost mentorul lui James Swan.
Când producătorul l-a întrebat despre trecutul lui,
James s-a gândit automat la bunul lui prieten Buck Cooper.
- Şi la cât de mult îi datora. - Atunci s-a decis să-l salveze.
- Şi să-l ia cu el în turneu. - Dar Buck nu era potrivit.
Era un muzician mai bun decât James, chiar după spusele lui.
Aşa voia James să îndrepte situaţiei. Introducându-l pe Buck în trupă.
Exact. Asta era schimbarea de direcţie despre care vorbea.
I-a spus lui Keith că va fi bine pentru toţi. Buck e un mare muzician.
Dar Swan nu s-a referit la toţi,
fiindcă unul trebuia să plece. Dar cine?
Esposito, mai ai partitura comandată de Swan compozitorului?
- E aici. - Perfect.
Mă gândeam la un nume.
Nu sunt acorduri foarte uşoare. Trebuie să fii foarte bun ca să...
Mai ales partea asta.
- Da, pot să le cânt. - Foarte bine, Zeke.
Din întâmplare avem chitara ta...
chiar aici. E în faţa mea. Las-o mai jos.
Mulţumesc, LT.
Bine, nu pot să cânt. Dar nu dovedeşte nimic.
Nu. Dar asta dovedeşte.
Un bon de la curăţătorie găsit în rulota ta
pentru hainele pe care le-ai lăsat ieri.
Mai au încă pete din sângele lui James.
Ştiţi cum e să cânţi la toate bâlciurile alea ciudate,
trăind doar cu tăiţei, dormind 14 luni în dubă?
Şi el mă cheamă în rulota lui şi-mi spune că sunt dat afară?
Recunosc, poate că nu sunt cel mai mare chitarist...
- Dar ştii să te descurci cu chitara. - N-am vrut să-l omor!
În sfârşit aveam succes şi el vrea să mă înlocuiască
cu unul care are grijă de instrumente?!
Pur şi simplu... mi-am pierdut controlul!
Dumnezeule!
Nu!
Pete Best a fost basist.
Cred că Stu Sutcliffe ar fi fost mai potrivit pentru comparaţie.
Apreciez foarte mult ce-aţi făcut pentru James.
Voi aprecia mereu şi ştiu că şi el o face.
Am ceva pentru tine.
Cred că James ar fi vrut să fie al tău.
E cam dificil, dar cred că te poţi descurca.
Salut. E adevărat? Zeke?
- Da. - N-a fost o săptămână bună.
Am vrut să vă anunţ că avem nevoie de alt chitarist
şi mă duc să mă întâlnesc cu nişte băieţi,
dar James te credea destul de bun.
Dacă vrei să vii la audiţie...
- Da, sigur, Keith. - Bine.
Ascultaţi.
Vreau să vă laud pe toţi pentru o treabă bine făcută,
aşa cum fac la sfârşitul fiecărui caz rezolvat.
Asta face să merite prinderea criminalului.
Ceea ce e ciudat, fiindcă s-ar crede că prinderea criminalului, dar nu.
Domnule. Mă scuzaţi.
E vorba de filmarea pe care o revedeţi.
- Mai lucraţi la ea? - Nu, am terminat.
De fapt, detectiv Beckett şi domnule Castle,
poftiţi la mine în birou, vă rog.
Amândoi ştiţi de ce sunteţi aici.
- Lăsaţi-ne să vă explicăm. - Aţi face bine.
Fiindcă eu nu găsesc că e amuzant.
Sunt mândră să spun că am
cea mai mare cotă de rezolvare a crimelor din New York.
Datorită, şi nu în mică măsură, relaţiei cu poliţiştii şi detectivii,
care îşi iau munca foarte în serios.
Trăiesc în secţie.
Îşi dedică întreaga viaţă. Suntem o familia strâns unită.
Voi îl numiţi comportament potrivit pentru o secţie de poliţie?
- Nu. - Ai mare dreptate.
Ce dezastru încerci să atragi asupra mea?
Îmi cer scuze, dle. E înregistrarea despre care vorbeaţi?
- Asta-i tot? - Nu-i destul?
Ar trebui să caut altceva? Ceva de pe caseta care a dispărut?
- Nu, nu... nimic. - Nu, noi nu...
Pentru Dumnezeu... Ce nerozie se petrece acolo?
Trebuie să văd toată înregistrarea. Aţi înţeles? Pe toată.
- V-am spus că ştiu să cânt. - Eu l-am învăţat.
Vino încoace. Vino.
Ştiu că nu sunt persoana cea mai uşor de înţeles din lume,
dar voi aţi fost răbdători şi vreau să vă arăt ceva.
E secret. Castle nici nu ştie despre el.
Aş vrea să mergeţi undeva
şi, odată ce veţi vedea, cred că mă veţi înţelege mult mai bine.
Mergeţi. Până în capăt.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to YYeTs.com and addic7ed.com