Din episoadele anterioare...
Multe femei amână îndepărtarea ovarelor
până după ce au copii.
Vreţi să ştiţi ce vreau eu?
Vreau să fiu însărcinată, şi vreau să experimentez totul.
Şi dacă am de gând s-o fac, trebuie s-o fac acum.
Nu aveam semnal s-o sun pe Ade,
şi vreau s-o găseşti să-i spui că o iubesc.
Nu-mi vine să cred că ai plecat aşa.
Ai multe de explicat.
- Nu-mi pot mişca picioarele. - Vei fi bine.
Dacă durează prea mult şi Ade se decide să nu mă aştepte?
Cum îndrăzneşti să intri în mintea lui Dixon?
Trebuie să accepte că-l aşteaptă un drum lung spre recuperare.
- Nicioată nu va ajunge acolo. - Nu şti de ce are nevoie fratele meu!
Dar tu şti?
Naomi Clark, te căsătoreşti cu mine?
Tu şi Max sunteţi o greşeală.
Şi n-am să te las să-i ruinezi viaţa...din nou.
Probabil ar fi trebuit să aştept până să anunţ logodna noastră..
- Vanessa, nu suntem logodiţi! - Vreau doar să mă iubeşti!
Eşti complet nebună!
- Liam, stai. - Dă-mi drumul.
Mă numesc Liam Court.
Am fost martorul unui accident.
Îmi pare rău...
Cred că am făcut o greşeală.
Trebuie să-ţi mai spun că petrecerea asta-i o surpriză?
- Silver e pe drum. - Mă grăbesc.
Doamne, parcă aş fi în emisiunea Top Chef.
Dacă ai fi în Top Chef, ai fi fost eliminată deja.
Bună.
Îmi pare rău că am întârziat.
Am pierdut ceva?
N-ai văzut-o pe Naomi comportându-se ca o nazistă patiseră.
Totul a fost bine când l-ai lăsat pe Dixon la terapia fizică?
Da. Dar...
de când cu recepţia pentru nuntă a lui Naomi pare foarte descurajat.
Nu ştiu ce să fac să mă asculte.
Ai făcut multe.
De ce nu-l iau, după petrecerea lui Silver,
recuperarea lui poate dura ceva vreme, cred că nu trebuie să ne grăbim.
Lângă trufele lui Earl Grey.
Ce suntem, sălbatice?
Ia priveşte-te. Le despachetez eu.
Nu, nu, nu. Nu le atinge.
Sunt pentru Alec.
Max e plecat cu afaceri, e momentul
perfect să încerc să-i câştig încrederea.
Făcându-l diabetic?
L-am convins pe Liam să joace în jocul video,
am pecetluit afacerea cu fraţii Colton,
şi-am salvat afacerea lui Max şi-a lui Alec,
dar Alec încă vrea să scape de mine!
Nu-i prima dată când eşti într-o relaţie
în care cel mai bun prieten te urăşte.
Adevărat.
Dar eu şi Max nu mai suntem într-o relaţie,
suntem într-o căsnicie.
Şi dacă vrem să rezistăm mult,
cel mai bun prieten al lui Max trebuie să fie şi cel mai bun prieten al meu.
Tu şi Max aveţi istorie.
Alec e cel mai bun prieten al lui,
şi crede că tu eşti diabolică.
Chiar crezi că nişte prăjiturele va schimba asta?
După cum spune zicala,
"Cheia spre inima celui mai bun prieten şi partener de afaceri al soţului
tău e prin stomac".
Sunt destul de sigură că nimeni n-a spus asta niciodată.
E aici.
Plecaţi. Plecaţi. Luaţi-vă lucrurile. Veniţi.
Bine, fetelor. La locurile voastre.
Silver va fi...
aici.
- Am dat-o în bară. - Surpriză!
Staţi puţin.
Credeam că asta-i pentru cealaltă
prietenă a noastră care-i pe cale să fie înseminată.
Sunt foarte surprinsă.
Am vrut o ultimă sărbătorire,
pentru tine, înainte să te îngraşi cât o casă, şi n-o să-ţi mai vedem picioarele.
Mulţumesc. Cred.
Şi cadourile sunt pentru mine?
Da. Deschide-l pe al meu prima dată.
Mulţumesc.
Îţi spun ce este.
O sesiune privată cu fotograful meu personal.
Când vei fi însărcinată în opt luni,
şi vei străluci, te poţi dezbrăca în faţa camerei.
Va trebui să lucrez la poziţia strategică a mâinilor mele.
Fetelor, e incredibil.
Bineînţeles. Nu în fiecare zi o prietenă e înseminată.
Când e marea programare?
De fapt încă n-am făcut-o.
Credeam că ţi-ai luat temperatura şi-ai primit injecţii cu hormoni
şi mâine trebuia să fie ziua cu pricina.
Da, aşa este.
Doar că...
de fiecare dată când ridic telefonul
să sun să-mi fac programare..
N-o fac.
Cine te poate învinui?
Să fi însărcinată
înseamnă să te îngraşi, să devi urâtă,
şi străinii să-ţi frece burtica.
Bine, eu nu m-am îngrăşat şi nici n-am devenit urâtă.
Da, bineînţeles că nu, dragă.
Nu-i vorba de asta.
Ştiu că dacă voi avea copii,
trebuie s-o fac acum, dar...
Am 20 de ani.
Eu ar trebui să fiu copila.
Cred că nu ştiu
dacă-s pregătită să fiu atât de responsabilă.
Atunci nu fi atât de responsabilă.
Mai ai 24 de ore rămase, să te comporţi ca un copil.
Să mergem să ne distrăm iresponsabil.
Cum se distra nebuna de Silver.
După aceea,
poate ideea unui copil nu va mai fi atât de înspăimântătoare.
Trebuie să fie celălalt cadou al meu pentru tine.
Bine, deci..
comportă-te ca un copil care trebuie să facă un copil.
De fapt nu-i o idee atât de rea.
Da.
Stai aşa, de ce-ai spus "de fapt" de parcă ai fi surprinsă?
Doamnelor.
E pe cale să se încingă..
atmosfera aici.
Dacă vrei să fi iresponsabilă,
poate-ar trebui s-o faci cu tipul ăsta.
Nu...
Ba da.
Hai, Dixon, am nevoie de mai mult din partea ta.
Încerc.
Încearcă mai mult.
Poftim.
Hai.
Îmi pare rău, nu mi-am dat seama că-i vremea relaxării.
Vrei...vrei să-ţi aduc ceva?
Un ceai cu gheaţă sau poate-un şal pentru picioarele tale din vreme ce
se pare că niciodată nu vrei să le mai foloseşti?
Mereu e aşa un ticălos?
Riley? E dur, dar e un erou.
Trebuia să fie, că a supravieţuit
la ceea ce i s-a întâmplat în Afganistan.
A fost grozav.
Ai fost foarte aproape.
Da, dar să te apropii de mers, nu-i ca şi cum ai merge, aşa-i?
Ne întâlnim în faţă.
L-ai putea lua mai uşurel.
Nu suntem în tabără.
Dixon n-are nevoie acum de cineva care să-i cânte cântece de leagăn.
Trebuie să se ridice din scaunul ăla.
- Se va ridica când va fi pregătit. - E pregătit.
Tocmai am primit rapotul lui medical. E destul de puternic,
dexteritatea din mâini şi din picioare i-a revenit.
Vrei să spui că totul e în mintea lui?
A suferit un accident oribil.
Ştiu. Ştiu.
"Sunt singurul care-a avut accident de maşină, săracul de mine.
Ce rost mai are?"
Dixon joacă rolul victimei
mai bine decât jumătate din actorii din oraşul ăsta.
Dacă nu scapă de atitudinea asta,
niciodată nu se va însănătoşi.
Încearcă.
Eşuează.
Şi cineva trebuie să-l facă să înţeleagă.
Acea persoană nu vei fi tu.
Stop!
Poliţia!
Ridică-ţi mâinile!
Eşti căutat pentru crimă.
În regulă, bine, Liam.
A fost bine.
Şi tăiaţi.
Bine.
Totul arată grozav.
Fraţii Colton vor fi încântaţi de joc.
Slavă Domnului. Nu cred
că mai rezist încă o zi în costumul ăsta.
Mă simt ca într-o tabără pentru ninja.
Apropo, partenera ta de afaceri
tot nu ţi-a semnat contractul. E prin zonă?
- Vanessa? - Da.
Nu, e plecată din oraş.
Când se va întoarce?
Nu ştiu. Cred că va trece o vreme.
Îţi ţi logodnica din scurt, nu-i aşa?
Adu-o aici.
Dacă nu semnează, nu putem termina producţia.
- Bine? - Da, sigur, absolut.
Liam, ce mingi frumoase.
Mulţumesc.
Iată-l, al doilea cel mai atractiv director al companiei.
Max fiind în Japonia,
vrei să ruinezi viaţa altcuiva.
Alec, suntem cele mai apropiate două persoane din viaţa lui.
Sunt aici să îngropăm securea.
Sper că nu literalmente.
O ofertă de pace?
Sunt alergic la grâu. Am să te refuz.
Sunt fără gluten.
Am sunat-o pe asistenta ta şi-am întrebat-o.
De ce-ţi pasă atât de mult?
Îmi pasă fiindcă, contrar părerilor tale,
angajamentul meu faţă de Max este real.
Vreau să fie fericit.
Şi dacă noi doi ne înţelegem, Max e fericit.
Poate,
înainte să se întoarcă, putem fi prieteni?
Am de condus o afacere, bine,
şi un program încărcat cu întruniri.
N-am timp să-ţi fiu prieten.
Mersi, Annie, că ai pus jeleul pe raftul de sus.
Cred că mi-a rămas doar untul de arahide şi maioneza.
Îmi pare rău.
Liam e în drum spre tine.
Mă gândeam că puteţi pierde vremea, şi puteţi vorbi?
Despre orice, despre viaţă.
Despre cum te simţi?
Da, şi despre tipul acela drăguţ de la şcoală
care încă nu m-a sunat?
Pe bune, ne-ai cunoscut pe mine şi pe Liam?
Bună.
Bună, omule.
Ce faci?
Nu eu.
Liam, nu-mi spuneai
despre un eveniment al liceului West Bev, cu surfing?
Ba da.
Da, da. E mâine. Ar trebui să mergem.
Nu....nu, mulţumesc.
Probabil că nu anul ăsta.
Vechea echipă de surf va da lecţii noii echipe de surf.
- Va fi distractiv. - Să stau pe plajă
să privesc o grămadă de oameni
care fac ceva ce eu nu mai pot
sună grozav.
Da, nu mă pricep deloc.
Nu, nu-i vina ta.
Trece prin ceva ce niciunul din noi
nu înţelege cu adevărat. Îţi mulţumesc că ai încercat.
Desigur.
Voiam să-ţi cer o favoare.
Trebuie să vorbesc cu un avocat despre o problemă cu un contract.
De ce, Vanessa te-a făcut să semnezi cedarea sufletului tău?
Da, ceva de genul.
Nu, mă gândeam că după ce-ai trecut prin atâtea
cu testamentul Marlei poate cunoşti pe cineva.
De fapt, da, pe Lindsey Beckwith.
Ea m-a ajutat să-mi înfinţez fundaţia.
E avocată şi predă un curs de drept al afacerilor la CU.
Beckwith. Bine. Grozav, mersi.
Nicio problemă. Mă bucur că în sfârşit faci ceva
să scapi de psihopata aceea.
Da.
- Vă pot ajuta? - Îl caut pe Liam Court.
L-aţi găsit.
Sunt detectivul Thompsen.
De la Departamentul de Poliţie din Los Angeles.
Vreau să-ţi pun câteva întrebări despre o persoană dispărută, cunoscută ţie.
Vanessa Shaw.
90210 05x03 - "Distracţie şi jocuri" Traducerea şi adaptarea: killerino FaceBook: Killerino Serban
Ce mai exact trebuie să ştiţi despre Vanessa?
Nu pot intra în detalii, că-i un caz deschis.
Am câteva întrebări pentru domnişoara Shaw,
şi n-am putut-o găsi.
Barul ăsta e ultima adresă cunoscută a ei.
S-a mutat de aici acum câteva luni.
Serios? Credeam că tocmai v-aţi anunţat logodna
la o petrecere, săptămâna trecută?
Fiica mea adolescentă te urmăreşte pe Twitter.
Nu puteţi crede tot ceea ce citiţi.
Vanessa se ocupă de relaţiile mele cu publicul.
N-am mai văzut-o de la petrecere.
Nu v-aţi văzut logodnica şi partenera de afaceri
de peste-o săptămână şi nu sunteţi îngrijorat?
V-am spus, nu-i logodnica mea.
De fapt, nu prea ne-am înţeles noi niciodată.
Da, majoritatea cuplurilor nu se simt aşa
- decât după nuntă. - Da.
Majoritatea cuplurilor nu se întâlnesc
când unul îl calcă pe celălalt cu maşina.
Îmi pare rău.
Dacă aş şti unde e, v-aş spune.
Dacă vă vine-n minte ceva, sunaţi-mă.
Dar dacă n-o găsim,
- sunt sigur că noi vom mai vorbi. - Da.
Vă mulţumesc pentru timpul accordat, dle Court.
Să ieşi din casă face parte din recuperarea ta.
Nu mai trebuie să fi deprimat
şi să începi să faci lucruri care te fac să te simţi mai bine.
Sau ceva ce te face pe tine să te simţi mai bine?
Bine. Bine. În regulă.
La ce curs m-ai înscris?
Statul în picioare 101?
- Bună, Annie. - Bună.
Dixon, bună, sunt Sam.
- Sunt consilierul de traumă. - Bună.
Annie mi-a spus prin ce treci.
Sunt destul de sigur că terapia de grup te va ajuta.
- Bună, Sam, ce faci? - Bună, cum te simţi azi?
La naiba, nu.
Dixon, te rog.
- Annie, dă-mi scaunul. - Nu.
Ai nevoie de mai mult decât terapie fizică ca să te însănătoşeşti.
Trebuie să vorbeşti despre problemele tale.
Singura mea problemă este că un şofer de camionetă
care mâna tare pe autostrada Dry Creek...
probabil şi drogat...m-a băgat în scaunul ăsta.
Cum voi ieşi din scaun dacă vorbesc despre asta?
Încearcă.
Pentru mine?
Bine. Bine, în regulă.
Dar când te întorci, dacă pot umbla,
te voi omorî.
Te iau peste o oră.
Bine, toată lumea să ia loc.
Să începem.
Cum vă simţiţi azi?
Nu-i aşa că a fost grozav?
Doi adulţi maturi s-ar duce să vadă dimineaţa
Criminalii de zombi din iad?
Nu, cu stomacul plin nu s-ar duce să-l vadă.
Bine, să vedem ce urmează.
Bine.
"Să săruţi un străin,
să te urci pe motocicleta unui tip dintr-o bandă... "
Să plecăm acasă.
Nu.
Mai avem o listă de lucruri amuzante şi nebuneşti de făcut.
Ştiu, Ade, dar...
să fiu iresponsabilă nu mă face să fiu pregătită să fiu mamă.
- Asta e... Încă-s speriată. - Bine.
Poate că are mai mult de-a face cu a-ţi înfrunta fricile.
Şi care-i calea mai bună de-aţi înfrunta frica
decât s-o cucereşti pe cea mai mare?
- Facem numărul cinci. - Ade. Nu.
Nu pot.
De la cinci ani mi-e frică de numărul cinci.
Silver.
Ai renunţat la Liam şi la Navid să faci acest copil.
Nu poţi lăsa nimic să-ţi stea în cale.
Bine.
Dar nu mi-ar fi atât de frică
dacă n-aş fi îngrijorată deja de apocalipsa cu zombi.
Ce mod grozav de-a deschide sesiunea.
Mersi, Chris.
Dixon.
Ştiu că-i prima ta dată, dar
vrei să vorbeşti azi despre ceva anume?
Nu ştiu, îmi pare rău, omule.
Ce mi s-a întâmplat n-a fost din vina mea.
A fost greşeala stupidă a altcuiva.
N-am putut face nimic,
aşa că simt că n-are niciun rost să vorbesc despre asta.
Dacă vorbeşti despre asta îţi poate schimba sentimentele în privinţa asta.
Dar multe persoane se simt inconfortabil
să vorbească în prima şedinţă.
Dar tu, Megan?
Ai fost aici de câteva ori.
Te simţi confortabil, ne poţi împărtăşi povestea ta, azi?
Da, cred că da.
Ce mi s-a întâmplat mie
de fapt nu mie mi s-a întâmplat.
Ci tatălui meu.
A murit într-un accident rutier
şi mi-a fost foarte greu,
fiindcă simt că a fost vina mea.
Tatăl meu era şofer de camionetă,
şi cam acum o lună conducea pe autostrada Dry Creek,
când o maşină cu trei tipi în ea
a apărut în faţa lui.
Şi n-a avut timp să oprească.
Autostrada Dry Creek?
Las-o să termine.
A sosit raportul toxicologic şi..
nu existau urme de alcool sau de droguri în sângele lui.
Mă gândesc că a condus prea mult,
sau că n-a dormit destul,
şi toate astea ca să-mi plătească mie rata la şcoală.
Acum toţi sunt morţi şi e doar vina mea.
Am nevoie de scaunul meu.
- Dixon, eşti bine? - Nu.
Nu, trebuie să plec de aici.
- Vă rog, am nevoie de scaun. - Bine.
Îmi pare rău, oameni buni.
Bună.
Sunt Alec Martin.
Am o întâlnire cu Muriel Wentworth.
E sus, dle.
Mersi. Bine.
Naomi.
Ce cauţi aici?
Iau micul-dejun.
Cu tine.
Bine.
De ce cred că Muriel Wentworth,
văduva milionară a mogulului de software Linus Wentworth,
nu vine la întrunirea pentru care m-am pregătit aproape toată noaptea?
Bine, bine.
- Nu-s o regină de 70 de ani cu botox. - Încă.
Dar ştiam că-ţi vei elibera programul
pentru una dintre cele mai bogate femei din lume.
Şi din vreme ce amândoi avem o dupămasă liberă, acum,
m-am gândit, de ce să nu ne cunoaştem?
E nevoie de-o bandă de piraţi
să mă ţină pe vasul ăsta.
Sau doar de-un căpitan cu o sincronizare impecabilă.
Cred că te-ai împotmolit cu mine.
- Ai să bombăneşti toată ziua? - Nu bombănesc.
Comunic cu rechinii din vecinătate.
Serios? Şi te ascultă?
- Încă eşti aici, deci, nu. - Alec,
îmi dau seama că tu crezi că-s un ghimpe-n coaste.
Poate că sunt.
Dar nu plec nicăieri.
Eu şi Max vom fi împreună
pentru tot restul vieţilor noastre.
Dacă nu vrei să depui un efort pentru mine,
măcar o faci pentru el?
Ai dreptate.
- Da? - Da.
Am fost destul de dur cu tine.
Poate că nu ţi-am dat o şansă.
Adevărul este că nu sunt prea tolerant cu alte persoane.
Nici eu!
De fapt, eu sunt pur intolerantă...
Am probleme în a mă conecta cu oamenii.
Am crescut în avuţie, şi părinţii mei m-au protejat,
aşa că n-am avut mulţi prieteni, şi...
- Nu vrei să auzi toate astea. - Ba da, bine...
Bineînţeles că vreau.
Părinţii mei mă târau cu ei la aceste gale din Newport Beach.
Mă furişam afară doar ca să-i văd pe alţi copii cum socializează
ca să învăţ şi eu să socializez.
Aleea de la Peninsula Balboa era partea cea mai bună, când eram copil.
- Nu mai spune. - Da.
Tatăl meu mă ducea pe aleea aceea de fiecare dată după ce terminam
- cu navigatul în port. - Serios?
Mergeam la Frosty şi cumpăram îngheţată,
ne urcam în Roată,
închiriam biciclete..
Da.
E la 20 de minute distanţă.
Putem merge să vedem dacă-i la fel.
Nu ştiu ce să zic. Chiar ar trebui să mă întorc la birou.
Pentru numele lui Dumnezeu, nu te mai gândi la lucru.
Fă ceva distractiv măcar odată-n viaţa ta.
Bine.
Trebuie să dau câteva telefoane, dar apoi... Sunt de acord.
Cine-a făcut contractul ăsta chiar te urăşte.
Orice student de-al meu din primul an ar şti
să nu-l semneze, dar cred că nu vă învaţă
despre contracte la şcoala de actorie.
N-am urmat şcoala de actorie.
Am presupus că starul filmului Corporate Invaders era antrenat cum trebuie.
Ce nostim.
Da. Poate râsul mă va ajuta să maschez durerea.
Te-aş ajuta dacă aş putea,
dar acest contract vă leagă pe tine şi pe Vanessa pentru trei ani.
Dacă nu poţi dovedi că contractul este fraudulos,
ea ar trebui să fie de acord să dizolve parteneriatul.
Ceea ce înseamnă că,
ori trebuie să aştepţi să expire contractul,
ori să speri că-i lovită de-un autobus.
De fapt,
mai e ceva ce-am vrut să...să te întreb.
Fac cercetări pentru un rol...un rol viitor,
şi vreau să-mi înţeleg mai bine personajul.
Ce s-ar întâmpla dacă cineva ar fi martorul unui accident
şi n-ar face nimic în privinţa asta?
Depinde de cât de serios e accidentul.
Dacă ignoră cu bună ştiinţă ceva ce s-a dovedit a fi fatal,
acea persoană poate fi acuzată de omor prin prudenţă.
Chiar pari îngrijorat.
Poate că poţi juca.
Trebuie să ajung la curs.
- Îmi pare rău că nu te-am putut ajuta. - Mersi.
Liam?
L-ai văzut pe Dixon?
Parcă nu voia să iasă din casă.
L-am cam forţat să iasă,
şi acum am venit să-l iau,
şi nu-i aici.
Probabil că... Nu ştiu.
Poate că-i în campus. Va apărea el.
Exact. Deci să mă duc acasă, să-mi ţin degetele încrucişate,
şi să sper că nu se aruncă cu scaunul de pe-o stâncă.
Îmi pare rău. Am multe pe cap.
Sunt sigur că şi Dixon.
Poate avea nevoie de timp să fie singur şi să se gândească.
Ştiu că eu am nevoie de asta.
Nu-mi vine să cred că Frosty şi-a amintit numele tău!
Regele aleei ştie cine eşti.
Ce pot spune? Socializez cu familiile regale.
Doamne, Bay Arcade! Am uitat!
Îmi petreceam ore-n şir jucând Skee-Ball,
încercând să câştig destule bilete să-mi iau un unicorn argintiu.
Asta nu s-a întâmplat niciodată.
Şti ce?
Cred că-i vremea să-ţi luăm acel unicorn argintiu.
Vino.
O pot face.
Cuceresc această frică şi le cuceresc pe toate, aşa-i?
Absolut.
Doar dacă nu mori în mod tragic.
Poftim?!
Glumesc. Poţi s-o faci.
Eşti pregătită să zbori?
Mai pregătită ca niciodată.
Când spun să-ţi dai drumul, dă-ţi drumul.
- Bine, am înţeles. - Să începem.
Pe locuri, fiţi gata, dă-ţi drumul.
Hai. Da! Picioarele sus! Picioarele sus!
Jos mâinile. Priveşte-n sus.
Frumos! O fac!
- Chiar o fac! - Da!
Întoarce-te! Întoarce-te!
Da!
Bine.
Frumos. Frumos!
Am reuşit!
Am făcut numărul cinci! I-am dat una fricii!
- A fost foarte bine. - Bine.
Bine, asta n-a arătat prea bine.
- Eşti bine? - Nu.
Glezna mea, glezna mea, glezna mea.
- Bine. - Ni s-a spus că ăsta-i singurul unicorn argintiu
de pe peninsulă, deci trebuie să-l iei.
Sunt maestru la maşinăriile astea, bine?
Încep să simt aparatul ăsta.
De data asta îl iau. Fără îndoială, fără îndoială, bine?
Ai spus asta şi acum 20 de minute.
Bine.
Bine, încet, încet. Da, da, da, acolo, acolo.
- Acolo. - Uşor, uşor.
Da, da, acolo.
Uşor.
L-am prins! Da!
Da! Da!
Da, da, da, da, da!
Ţi-am spus eu.
Nu, nu. Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Naomi, aşteaptă.
Trebuie să vorbim despre asta!
Nu. Nu trebuie să vorbim despre asta fiindcă asta...
asta nu s-a întâmplat niciodată!
Naomi, slavă Domnului că te-ai întors.
L-am pierdut pe Dixon. L-ai văzut?
Nu, şi cum pierzi un tip care nu poate umbla?
Fiindcă l-am forţat prea mult ca să primesc
ce-am vrut şi totul a explodat în faţa mea, bine?
Da, ceva în genul a fost şi ziua mea.
Dar îmi pare rău, habar n-am unde-i Dixon.
Se pare că nu-mi cunosc fratele atât de bine precum credeam.
Dacă tu nu-l cunoşti, cine-l cunoaşte?
Riley.
- Cine-i Riley? - Terapeutul lui Dixon,
un ticălos care le ştie pe toate.
Aşa se comportă de parcă dacă e într-un scaun cu rotile
ştie mai bine decât mine ce se întâmplă cu Dixon.
De parcă ar fi amândoi într-un club.
Şi acum parcă aş fi geloasă
că nu-s într-un scaun cu rotile.
Da, cam aşa a sunat.
Dar îţi mulţumesc că m-ai făcut să mă simt mai bine, cu ziua pe care-o am.
Bună ziua, rază de soare.
Cărui fapt îi datorez această plăcere?
Dixon n-are şedinţă azi.
Am nevoie de ajutorul tău.
Voiam ca Dixon să vorbească despre problemele sale
şi l-am băgat fără să ştie într-o terapie de grup.
Ce-ai făcut?
Se pare că s-a supărat şi-a plecat
în mijlocul şedinţei, şi nimeni nu l-a văzut de atunci.
Deci evaluarea mea cum că problema fratelui tău
era mentală a fost deplasată.
Ţi-am urmat sfatul şi-am încercat
să-l înţeleg, dar n-a funcţionat.
Şi acum nu-l pot găsi.
Pentru ce-ai nevoie de ajutorul meu?
- Nu-ţi cunosc deloc fratele, mai şti? - Poţi renunţa
la atitudinea de sergent dur măcar două minute?
Am înţeles..eşti erou de război
care-i expert în treburile cu scaunul cu rotile.
Spune-mi unde e fratele meu.
Da, dacă Dixon e supărat
din cauză că a vorbit despre accident, asta înseamnă că...
că în sfârşit procesează ziua accidentului.
Se întreabă cum i-ar fi fost viaţa
dacă nu s-ar fi urcat în acea maşină
şi dacă n-ar fi luat-o pe acel drum.
Cum i-ar fi fost viaţa?
Unde se îndrepta în acea zi?
Trebuia să se întâlnească cu Ade la digul din Santa Monica.
Bine, deci...
Ce faci când ai eşuat în a-ţi înfrunta frica fricilor?
Bine, n-ai prestat atât de rău.
Le-ai cucerit pe majoritatea.
Mă duc să aduc maşina.
- Rămâi aici. - Da?
Doar dacă nu apare numărul şase de pe lista ta
de după curbă.
- Mă întorc imediat. - Ce nostim.
Erin Silver?
Suzanne, bună. Ce faci aici?
Fiind paciente cu gena BRACA,
mereu găsim un motiv să venim la spital.
Deşi de obicei nu are legătură cu piciorul. Eşti bine?
Da, e doar o gleznă luxată.
Nimic ce să-mi ameninţe viaţa.
M-am decis să fac...
un copil înainte de operaţia pentru gena BRACA.
O prietenă m-a convins să-mi înfrâng
câteva frici, şi,
n-a mers prea bine.
Tu cum eşti?
Grozav.
Vestea bună este că am slăbit câteva kilograme.
Vestea proastă este că am slăbit din cauza sânilor şi-a ovarelor.
Te-ai operat.
Acum o lună.
Sunt aici la doctor pentru o verificare.
E grozav. Ştiai ce vrei,
ai luat o decizie, şi...
- cred că eşti foarte uşurată. - De fapt,
a fost cel mai înfricoşător lucru pe care l-am făcut vreodată.
Doare, am cicatrici,
şi trebuie să iau pastile pentru restul vieţii mele.
Erin, nu ţi-e teamă doar de a deveni părinte.
Tot corpul e pe cale să ţi se schimbe...
dar vei fi în viaţă,
şi nu te vei mai culca îngrijorându-te pentru cancer.
Asta-i o frică pe care-o poţi cuceri.
- Voi întârzia la verificare. - Da.
A fost grozav să te văd, Erin.
Şi eu m-am bucurat să te văd.
Lasă-mă să ghicesc.
Annie te-a sunat să mă faci să mă răzgândesc,
sau poate să mă duci înapoi la terapie.
Nu totul se rezumă la tine, Dixon.
Se întâmplă ca azi, schilozii pot urca gratuit
în Roată, deci...
Dacă vrei să vorbim...
- Nu vreau. - De ce?
Fiindcă povestea ta e unic de tristă
încât amândoi vom jeli?
Să fim serioşi, tipule.
Pot accepta asta, dacă poţi şi tu.
When I thought I was in this chair for no good reason,
Mă gândeam că ce rost mai are să încerc
când un ratat necunoscut cu o camionetă
îmi poate fura toată viaţa, şti?
Da, ce atitudine bună.
Da, măcar aveam o persoană pe care să dau vina.
Dar azi, a venit o fată, vorbind despre tatăl ei,
şi mi-am dat seama că tatăl ei...
e camionagiul necunoscut.
Voiam să urlu la ea să-i spun,
"Tatăl tău mi-a distrus viaţa!"
Dar n-am putut...fiindcă el era doar un tip obişnuit
care încerca să aibă grijă de oamenii pe care-i iubea.
Dacă nu-i vina altcuiva că-s în scaunul ăsta,
omule, atunci a cui este?
E vina ta.
- Poftim? - Nu te grăbeai
să ajungi exact la digul ăsta să te împaci cu iubita ta?
Apropo, şi asta-i vina ta. Doamne, eşti un pericol.
- Te rog nu spune asta. - Ce anume?
Să nu-ţi fur dreptul de-a face pe victima?
Să nu evidenţiez cât eşti de patetic acum?
Riley, jur, te lovesc.
Încearcă.
Încearcă. Ridică-te de pe scaun şi loveşte-mă.
Măcar tu poţi.
- Poate că o voi face. - Bine. Fă-o. Hai, Dixon.
Loveşte-mă. Ridică-te din scaun
şi loveşte-mă. Să te văd.
Sunt chiar aici. Hai. Aşa.
Aşa.
Ia te uită.
Se pare că din nou am dreptate, aşa-i?
Dixon, a fost un accident, bine?
Nu contează cine-a fost de vină.
Contează ce faci de acum înainte.
Singura persoană care te ţine-n acel scaun, acum, eşti tu.
Ne mai vedem.
Bine, doamnelor şi domnilor,
aceea este echipa de surf de la liceul West Bev pentru anul 2013.
Acum...
pentru evenimentul final, echipa de surf a elevilor.
Aplaudaţi-i, oameni buni.
Tot nu-mi vine să cred că l-ai pierdut pe Dixon.
Ce nostim, venind din partea fetei
a cărei liste aproape că a ucis-o pe Silver.
Încercam să-mi ajut o prietenă să devină însărcinată.
Pe-un trapez?
Asta-i o conversaţie foarte ciudată.
Priviţi-i.
Noi eram ele acum doi ani.
Fericite, sănătoase, şi...
pline de speranţe, şi nu ne era frică de nimic.
Şi cel mai rău lucru care se putea întâmpla era
să te săruţi cu cel mai nasol tip, la bal.
Bine, Alec m-a sărutat.
Doamne.
Când?
La întâlnirea noastră ca între prieteni.
Cum a fost?
Alec arată bine.
Adică..
nu că ar fi fost în regulă.
Ce s-a întâmplat mai exact?
Ne simţeam minunat.
La început s-a comportat ca de obicei, ca un ticălos,
dar apoi l-am plimbat cu iahtul, apoi am mâncat de prânz,
şi mi-a câştigat un unicorn argintiu,
şi momentul era perfect, şi apoi dintr-o dată
m-a sărutat.
Am încercat să mă comport de parcă nu s-ar fi întâmplat.
Bine, trebuie să-i spui lui Max.
Ce să-i spun?
Că l-am păcălit pe cel mai bun prieten al lui să-şi petreacă o zi cu mine,
l-am forţat să mă placă, şi apoi, vai, ne-am sărutat.
Cu istoria mea cu Austin şi acum cu asta,
Max nu va mai avea niciodată încredere în mine.
Max va înţelege, dar trebuie să-i spui.
Dacă nu-i spui lui Max, şi cumva află,
relaţia ta va fi distrusă.
Dixon, tipule.
Annie aproape că te-a dat dispărut.
Da, am auzit.
Tu de ce nu faci surf cu elevii?
Am multe pe cap.
Mă gândeam să fac o plimbare pe coastă să-mi limpezesc gândurile.
Te înţeleg, omule.
Chestia asta cu accidentul mă mănâncă pe dinăuntru.
Încep să-mi dau seama
că nu pot lăsa acel singur moment
să-mi atârne deasupra capului pentru tot restul vieţii mele.
Da.
Acum că ştiu că eşti bine,
ne vedem mai târziu.
Da. Stai, stai, stai.
Înainte să pleci...
Am nevoie de-o mare favoare.
Bună, Annie.
Doamne, Riley. L-ai găsit pe Dixon?
Da, da, am avut o discuţie plăcută.
Încă nu s-a întors?
Nu, tot nu răspunde la telefon.
Ce i-ai spus, mai exact?
Că-i un ratat patetic
şi că-i vina lui că nu poate umbla.
Poftim?
De obicei funcţionează.
Vezi?
Dixon. Dixon, eşti bine?
Da, da,
cel puţin voi fi.
Vino.
Eşti sigur că eşti pregătit pentru asta?
Mai mult ca niciodată.
Bine.
Bine, să-i dăm drumul.
Da!
Sunt foarte mândră de tine că ai reintrat în apă, azi.
- Mulţumesc. - A fost...
cu adevărat inspirant.
- Cel mai bun moment al zilei. - A fost grozav.
Ştiu că n-am fost acolo lăudându-mă cum fac de obicei...
la naiba, nici nu ştiu dacă o voi mai face vreodată...
dar... Eram acolo, în apă.
Îmi trăiam viaţa.
Trebuie să trec mai departe.
Ai fost curajos.
Şi eu trebuie să mă duc să fiu curajoasă.
Trebuie să vorbesc cu Alec.
- Cine-i pregătit pentru o băutură? - Omul ăsta.
- Le aduc eu. - Nu, nu, nu. Le aduc eu.
Ai nevoie de ajutor?
Mulţumesc.
Doamnelor.
Mersi, dragule.
Dixon, am nişte gheaţă afară.
- Mă poţi ajuta? - Da. Da.
Da.
Bine, poţi avea grijă cu el, te rog?
Noroc.
Asta va fi ultima mea băutură pentru o vreme.
Mâine dimineaţă am programare la clinica de fertilizare.
Vezi? Tot ce-a trebuit să faci a fost să-ţi înfrunţi frica.
Trapezul a funcţionat.
Da! Cred.
M-am întâlnit cu o prietenă la spital,
şi...
Încă-s îngrozită,
dar...
un lucru care-ar fi mai îngrozitor ar fi să nu-mi trăiesc viaţa.
Nu ţi se face greaţă din prima zi.
Mai putem face câteva lucruri de pe listă,
mâine, dacă vrei.
Rămâne pe altădată.
Vreau să încerc ceva de la petrecerea pentru copil.
Dacă te referi la stripper,
cred că-l chema Jason.
E bine de ştiut.
Se pare că ştiai de ce are nevoie Dixon.
Dixon trece prin aceleaşi lucruri
prin care-am trecut eu după accidentul meu, de acum câţiva ani.
Nu-mi imaginez cum a fost să fi în armată, în Afganistan.
Da, Annie...
Eu niciodată n-am fost în armată.
Mi s-au oferit foarte mulţi bani
să lucrez acolo ca furnizor privat.
Apoi într-o noapte...
după ce-am dus nişte provizii în oraş,
m-am îmbătat, şi m-am decis să mă întrec cu cineva până-n tabără.
M-am răsturnat cu camioneta, şi m-am trezit în următoarea zi
nemaisimţind nimic de la brâu în jos.
Am presupus că...
Toată lumea crede că-s un erou,
dar adevărul este că mă aflam acolo pentru bani.
De fapt, încercam... Încercam să adun bani pentru nuntă.
- Eşti căsătorit? - Nu. După accident,
logodnica mea m-a părăsit.
N-a putut accepta că-s într-un scaun cu rotile, deci...
Mult timp
mi-a părut rău pentru mine, ca şi Dixon,
fiindcă voiam să învinuiesc pe cineva,
dar...
Mi-am dat seama că din cauza mea sunt în acest scaun.
Am fost un nesimţit.
Câteodată încă sunt.
Da, azi, pentru fratele meu, ai fost un erou.
Mulţumesc.
- Mersi, omule. - Da.
Şi..
îţi mulţumesc că m-ai ajutat azi.
Pe bune.
Şi dacă nu ne mai întâlnim înainte să pleci, noroc.
De fapt..
Nu cred că voi pleca.
De ce? Ce s-a întâmplat?
Mă gândeam la ce-ai spus
înainte să intri în apă, că nu poţi lăsa
un moment să-ţi atârne pentru totdeauna deasupra capului.
Şi trebuie
să am grijă de ceva.
Bună. Trebuie să vorbesc cu detectivul Thompsen.
Trebuie să-i spun ceva în legătură cu Vanessa Shaw.
Mersi.
Sper că asta nu se ia în considerare ca fiind ultima mea cină.
Deci..
Şti unde-i Vanessa Shaw?
Nu chiar.
După petrecere ne-am certat.
N-am spus nimic că eram bucuros
că în sfârşit... a dispărut din viaţa mea.
Dar adevărul este că...
Ştim.
Da?
O urmăream pentru fraudă la bancă,
dar când mi-ai spus că te-a lovit cu maşina m-a pus pe gânduri.
M-am interesat mai mult şi-am aflat mult mai multe.
Se pare că nu eşti prima victimă a Vanessei Shaw.
Fata asta este înşelăciunea întruchipată ...a impersonat cel puţin
cinci persoane diferite în ultimii cinci ani.
Vanessa Shaw nici măcar nu-i numele ei adevărat.
Tehnic, logodnica şi partenera ta de afaceri nu există.
Deci..
chiar a dispărut.
FBI-ul a preluat cazul. După tiparul ei precedent
probabil că a fugit din stat,
probabil chiar din ţară.
Aş fi surprins dacă vreunul dintre noi ar mai vedea-o din nou.
Da.
Îmi pare rău că te-am forţat să intri în acest grup,
dar mă bucur că ai găsit nişte persoane care înţeleg prin ceea ce treci.
Da, şi eu.
Şti că fac asta doar pentru că te iubesc, da?
Da, ştiu, dar... trebuie să încetezi să mă iubeşti atât de mult.
Pe bune, trebuie să-ţi luăm un căţeluş sau aşa ceva.
Nu. Dar pe bune..
mulţumesc.
Bună. Dixon, aşa-i?
Da.
- Eu sunt Megan. - Bună.
Eşti mai înalt azi.
Da, da, puţintel.
Ţi-am auzit povestea ieri, despre tatăl tău.
Trebuie să şti ceva.
Nu trebuie să te învinovăţeşti.
A fost un accident.
Mersi. Apreciez asta.
Bună tuturor. Putem începe?
Da.
Cine vrea să înceapă?
Bine, bine.
Totul e pregătit.
Majoritatea persoanelor nu-şi folosesc cupoanele astea
decât după ce li se vede burta.
Ştiu...
dar aşa vreau să-mi aduc aminte de corpul meu...
înainte de toate schimbările.
Eu sunt pregătită, deci, când eşti tu gata..
Da. Aici?
Da, chiar acolo în mijloc.
Fantastic.
- Când eşti tu gata. - Da.
Ce mai dosar penal.
Cred că vom reface contractul fără Vanessa.
Sau cine-a fost.
Mă bucur că putem înainta cu toate.
Şi eu.
Bine.
Naomi,
vreau să-mi cer scuze pentru ce s-a întâmplat ieri.
Ce-a fost a fost.
Nu putem să ne prefacem că nu s-a întâmplat.
Relaţia mea cu Max e cel mai important lucru din lume pentru mine...
Şi căsnicia mea cu Max e cel mai important lucru din lume pentru mine.
De asta m-am decis să-i spun adevărul.
- Eşti sigură? - Da.
Nu. Nu ştiu.
Dacă nu-i spun niciodată nu va mai putea avea încredere în mine.
Dă-mi timp s-o fac cum trebuie.
Ca o favoare unei prietene?
Naomi.
Indiferent de ce se va întâmpla...
Mă bucur că suntem prieteni.
Şi eu, Alec.
Traducerea şi adaptarea: killerino FaceBook: Killerino Serban