Din episoadele anterioare...
- E o bombă în scaunul lui Sykes! - De unde ştiai?
Ai venit în casa mea şi ai furat,
iar eu voi răspunde cu aceeaşi monedă.
Cineva din trecutul lui Artie intră în Depozit şi scoate artifacte.
- Strică tot ce a făcut în cariera sa. - Dar nu apare nimic pe înregistrări.
Aşa s-ar explica presentimentele mele.
Dar nu şi de ce Artie nu ne spune nimic.
- Sau ce înseamnă diamantele negre. - Probabil încearcă să ne protejeze.
Da, dar de cine?
Niciunul din voi nu reacţionează.
"Dă-mi drumul, omule."
Înainte aveam 1,70m. Acum am 1,79m.
- Nu am inventat asta. - Crede-mă, am auzit străinul.
- Vă rog să aveţi grijă. - Mereu avem grijă.
Scrie aici, dle Byck, că v-aţi actualizat
profilul online pentru întâlniri marţi.
Da, femeile preferă bărbaţii înalţi, şi aşa ar trebui.
În medie, bărbaţii înalţi au mai mult succes şi fac mai mulţi bani.
Tom Cruise are 1,70m,
dar rămâneţi la asta. De asemenea...
- Femeilor le plac roboţii. - Asta înainte să devină dureros?
Când a început, nu-mi păsa cum sau de ce.
Era încântat. Dar am destule lucruri în neregulă cu mine.
- Nu vreau să mă şi doară totul. - Astm, arsuri,
insomnie, anxietate...
Toate sunt alfabetice.
- Am spart codul. - Vă rog...
- Dle Byck, ce e anxietatea? - Ipohondrie.
- Poate şi eu am. - Nu.
E greu de crezut că Comandantul Data de aici
nu şi-a găsit sufletul pereche.
Crezi că Artie ne-a trimis după potcoave de cai morţi să nu stăm în Depozit?
Orice secret ne-ar ascunde,
Steve şi Claudia vor afla, şi ne vor spune.
Acum e mai înalt decât cuptorul.
În final, nu ne-a trimis degeaba.
Barry Byck e mai înalt.
La fel şi ceilalţi doi. Trimit informaţia acum.
Un John Tufano, lângă tine, şi o Lisa Bernardo
în cealaltă parte a oraşului.
Şi mi-am dat seama deodată că sunt mai înaltă.
Încercam o nouă reţetă, musaca.
- Da, poate ar trebui să... - Apoi, deodată,
puteam ajunge la oalele ce atârnau mai sus, unde nu ajungeam înainte.
Mai avem unul.
Pete, se răspândeşte rapid.
Ce se întâmplă cu mine?
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Sincronizare WEB-DL Polux www.titrari.ro
WAREHOUSE 13 Sezonul 4 Episodul 7 "Endless wonder"
Artie, până acum au fost patru cazuri.
Nu se ştie cât de mult se va răspândi.
Au început să fie mai înalţi, dar repede au început să aibă dureri.
Trebuie să ne gândim că poate urma "Acum sunt mort."
Până acum nu e nicio legătură între victime.
Părţi diferite ale oraşului, slujbe diferite.
- Mai trebuie să contactăm o persoană. - Un avocat numit Anthony...
- Seklir. - Seklir.
Mergeţi să vorbiţi cu dl Seklir.
Artie, ce faci?
Îmi organizez colecţia de cabluri.
Trebuie să fie un artifact. Adulţii nu cresc.
Fără glume cu scunzi, cu graşi, legate de vârstă.
Atunci nu am nimic.
Ce zici de toporul lui Paul Bunyan sau de praştia lui David?
Sau o pungă magică de fasole?
Avem toporul. Şi praştia.
Boabele de fasole? Te rog. E doar un basm.
E bine de ştiut unde tragem linie.
- A chemat cineva un meşter? - Încerci să mă omori?
- Ce căutaţi aici? - Tu primul.
Are ceva de-a face cu noua ta bijuterie?
De unde ai asta?
Am găsit-o în Seiful Întunecat, unde era oglinda lui Alice.
E ca şi cutia găsită în garajul cu artifacte?
Ai spus că vei spune tuturor despre asta, Artie.
Nu am spus. Am spus că mă voi ocupa de asta.
Am spus că există un protocol pentru lucrurile astea.
Cunosc arhitectura Depozitului,
şi cred că putem fi de acord că aşa e, aş zice că încerci să repari
sistemului de detecţie a artifactelor dispărute, având în vedere că pare stricat.
Cineva intră şi iese de aici şi fură artifacte.
Şi întrebarea oricărui agent e de ce încerci să ne ascunzi asta?
V-aţi gândit că face parte din slujba mea
să decid ce face parte şi ce nu din slujba voastră,
şi motivul pentru care nu vă spun tot e ca să vă protejez?
Da, ne-am gândit.
Ne-am gândit şi la irascibilitate, senilitate şi nivelul scăzut de zahăr.
Te-ai gândit că poate nu avem nevoie de protecţie?
Am lucrat la ATF.
Luam bani pentru raiduri ale unor locaţii pline de arme,
nu mai spun că am şi murit în timpul slujbei.
Da, şi mie mi-a pus stăpânire Alice pe corp din cauza asta.
- Serios? Compari asta cu moartea? - Concentrează-te.
Excelentă sugestie. De ce nu vă concentraţi pe altceva?
Dacă nu ne spui cu ce ne confruntăm, cum să ne apărăm?
E clar că e vorba de ceva serios.
Nu mai încerca singur şi lasă-ne să te ajutăm.
Deja eram prea înalt. Acum trebuie să cumpăr costume noi.
Uită-te.
Juraţii nu au încredere într-un avocat în pantaloni Capri.
Scuză-mă. Trebuie să mănânc.
Am o audiere la prânz.
- Ce? - Iartă-mă.
Doar că nu am mâncat încă.
În slujba asta, mănânci pe apucate.
- Mykes, putem lua mâncare mexicană? - Nu.
- Ce sunt astea? - Arsuri la stomac.
E prea mult stres.
Dle Seklir, sosul picant e bun pentru asta.
Byck, prima noastră victimă, nu lua medicamente pentru arsuri?
Ce nu lua? Deşi Reduxid sună familiar.
Trebuie să-l vedem pe Barry Byck şi să confirmăm ce ia,
apoi să aflăm dacă Tufano şi Bernardo luau şi ei asta.
Gil, primim nişte rapoarte ciudate
de la doctori ce prescriu Reduxid în South Bend, Indiana.
Spun că pacienţii se înalţă. Vreau să verific asta.
Doar South Bend? Ştii că sună nebunesc.
Ştiu, ştiu. Dar uneori trebuie să urmezi nebunia.
Dacă este adevărat şi suntem daţi în judecată, e bine să ştim mai puţine.
Adevărat, dar pe de altă parte,
asta ar putea duce la posibile tratamente pentru osteoporoză
şi creşterea deficienţei hormonale, cancer.
Mai e şi o cercetare ce arată că bărbaţii chiar vor să fie mai înalţi.
E chiar acolo cu mai buni la pat şi păr mai mult.
Pleacă.
Barry, poţi merge la uşă?
Myka, înapoi.
Ajută-mă.
Dumnezeule.
Toţi patru au venit în ultimele două ore.
Doctorul le-a dat morfină. Spune că...
trupul lor se destramă.
Le dă cel mult două zile.
Am vorbit cu Artie.
O să caute ceva să încetinească efectul.
O să-l trimită la hotel dacă-l găseşte.
Dar ce legătură are o pastilă de arsuri de stomac cu un artifact?
Poate e o substanţă chimică în pastilă
ce interacţionează cu artifactul când cineva îl atinge.
Căutăm ceva ce au în comun toţi patru.
Pete, uită-te la asta.
Byck şi Tufano, amândurora li s-a prescris Reduxid
de către acelaşi gastroenterolog, un dr. Selden.
Poate artifactul e la biroul lui.
E un început.
Şi cât suntem acolo, poate-mi dă ceva pentru gaze.
Pete, e doctor, nu magician.
Vă pot ajuta?
Da, agenţii Bering şi Lattimer.
Vrem să vorbim cu dr. Selden, vă rog.
Mă scuzaţi.
Eu şi aceşti oameni aşteptăm.
- Pete? - Mă descurc.
Scuze. Agenţi federali.
Foarte important. Insignă. Armă.
Bărbie.
Hai să mergem.
Reduxid e încă în teste,
şi doar câţiva doctori îl prescriu în câteva oraşe.
Aţi tratat toţi patru pacienţii?
Nu, doar pe Byck şi pe Tufano. Nu-i cunosc pe ceilalţi.
Vă pot ajuta?
Nu asta e legătura.
Poate trebuie să verificăm farmacia de unde a luat pastilele.
Nu, Byck şi Tufano au mers la farmacii diferite.
Pot întreba ce căutaţi?
Şi pot face şi eu parte? Bună. Sunt eu din nou.
Ştiu c-am avut o chestie acolo,
cu bărbia, dar astea sunt treburi oficiale.
Deb Stanley, Moorpark Pharmaceutical.
- Noi facem Reduxid. - Dr. Selden,
dl Lieber devine nerăbdător.
Dl Lieber şi colonul lui spasmodic.
Mă scuzaţi.
Ne-ar interesa să ştim dacă medicamentele noastre fac oamenii mai înalţi.
Nu doar fac oamenii mai înalţi.
- Sunt patru oameni la Terapie Intensivă. - Nu ştiam asta.
Nu poate fi vorba doar de pastilă.
Sunt atentă la toţi doctorii
ce participă la teste, şi orice s-ar întâmpla,
se întâmplă doar în South Bend.
- Dacă FDA vrea să se implice... - Nu suntem de la FDA, da?
- Suntem de la Serviciile Secrete. - Preşedintele are arsuri la stomac?
- Tu nu? - Dnă Stanley, nu vă cercetăm compania,
şi ştim deja că asta se întâmplă doar...
- În South Bend, doar... - Încercăm să ajutăm oamenii.
- Bun, şi eu. - Atunci ne daţi o listă a pacienţilor
care ia acum Reduxid şi locuiesc în oraş.
Aveţi un mandat? Ştiu. Mandat.
E un cuvânt amuzant, nu?
- Sună ca... - Pete.
- E în regulă. Am crescut cu trei fraţi. - Penis. Sună ca un penis.
Căutaţi un factor de mediu.
Nu? Un loc în care au fost pacienţii afectaţi
sau ceva ce au făcut în comun?
- Ceva de genul. - Atunci lucrăm împreună.
Informaţiile pacienţilor sunt după codul de confidenţialitate.
Nu am numele lor.
Am doar telefoanele doctorilor. Dar îi pot suna.
Îi pot ruga să pună pacienţii să vorbească cu noi.
Tot trebuie să cercetăm cele patru victime de care ştim deja.
De ce nu ne despărţim? Tu îi cercetezi pe cei patru,
eu mă joc de-a doctorul cu Deb.
"Fratele" Adrian? Adică Frăţia Diamantelor Negre?
Cum ai...
Cum am găsit diamantele, am căutat pe net.
Sunt o societate secretă din Franţa.
Societate secretă nu spune multe.
Una din ramurile Templierilor.
- Care e problema lor cu noi? - Nu cu noi. Cu mine.
Fratele Adrian are ceva cu mine personal.
De asta fură artifacte care înseamnă ceva pentru tine.
- Are ceva cu tine? Mai multe informaţii. - Încearcă să mă forţeze
să fac ceva... ce nu pot face.
- Ce e... - Ce nu pot să-ţi spun.
Îţi spun doar că e rău şi doar atât.
Doar atât îţi spun azi.
Aşteptăm afară. Încercăm doar să te ajutăm.
Îmi pare rău. Mulţumesc.
"Îmi pare rău" şi "Mulţumesc" în aceeaşi propoziţie?
- Stai cu ochii după patru călăreţi. - Se pare că maiaşii aveau dreptate.
Cum intră tipul ăsta? Nu a fost nicio breşă de securitate,
niciun intrare prin efracţie, nicio deschidere de uşi neautorizată.
- Foloseşte un artifact, nu? - Aşa s-ar zice.
Ai idee cum să-l găseşti?
Da, am un număr, dar am încercat să-l urmăresc.
Trece prin toate reţelele anonime.
- E imposibil. - Artie.
Eşti adorabil. De asta ceri ajutorul.
Numărul, te rog.
Toţi cărora le spui vor fi în pericol.
Chestii de Serviciile Secrete. Mykes, ai găsit ceva?
Nu, nu e nicio legătură între victime încă.
Dar tu?
Cum merge cu a doua viitoare fostă doamnă Lattimer?
Nu rău.
Nu e aşa dură cum am crezut iniţial.
Mykes, am ajuns la ultimii doctori de pe listă,
şi niciunul din ceilalţi pacienţi nu devin mai înalţi.
Se limitează la grup restrâns. Ştii ce?
Mă întorc la spital să văd dacă una din victime poate vorbi.
- Tu rămâi cu Deb. - Serios?
Încă e o legătură ce implică Reduxid de care nu ştim încă,
aşa că fii şarmant.
- Investighează. - Presează-mă.
Spune-i preşedintelui că mă întorc când mă fac bine.
- Scuze. - Da.
Deb, te-ai descurcat bine cu doctorii acolo.
Pari surprins.
- Cu asta mă ocup. - Ştiu.
Doar că atunci când ne-am întâlnit prima oară... nu ştiu.
- Credeam că vei fi mai... - Dură?
- Adică ar fi fost posibil. - Ca în "ce fund are."
Nu e chiar complimentul căutat de o femeie.
- Te poţi lăuda cu al meu. - Nu ştiu de unde ştii asta.
Se întâmplă să-mi placă doctorii.
Tata era. A murit.
Şi al meu. E mort, nu doctor.
Îmi pare rău.
De ce nu i-ai călcat pe urme?
Ai observat cum majoritatea doctorilor par să ştie totul?
Nu ţi se pare atractiv?
Nu, nu. Tu ascunzi asta foarte bine.
Iar chestia cu dura.
Ideea e că prefer să lucrez în dezvoltarea de medicamente noi.
Îmi place să lucrez într-un câmp ce încă descoperă.
Lumea e plină de surprize, nu?
Cât e ceasul?
Puţin după 4:00.
- Pete, sunt eu. - Grăbeşte-te!
- Îmbracă-te! - Deschide uşa.
Dorm şi... bine.
Îmbracă-te.
Leena a prins un telefon la urgenţă al unei noi victime şi Artie ne-a trimis asta,
pana de aur ce a completat drumul feroviar transcontinental.
Uneşte lucruri. Crede că poate...
încetini... simptomele...
- Te-ai culcat cu ea, nu? - Tu mi-ai spus să investighez.
- Nu e înarmată. - Îmbracă-te, da?
- Doar...! - Ce?
Noua victimă e un om de ştiinţă creştin, nu?
Ceea ce înseamnă că nu are doctor. Nu a luat niciodată pastilele.
Pastila nu are nimic de-a face cu asta.
De ce eşti aşa târfă?
Myka, pleci, te rog? Vin imediat.
Plec. Bine. Bine.
Târfă.
A fost grozav.
A fost chiar grozav.
Nu o spun doar aşa, da?
Îmi pare rău că trebuie să plec,
dar nu vreau să crezi că sunt tipul...
Pete, sunt fată mare, ştii.
- Ocazional, eu sunt tipul ăla. - Bine. Tipule.
Dar m-ai fi sunat, nu?
Veşti bune. Nu e nicio legătură cu pastila ta.
Ultimul tip care a devenit mai înalt nici n-a luat-o, aşa că...
- Ce facem mai departe? - Noi...
Noi nu facem nimic.
Compania ta a scăpat. Trebuie să plec, da?
Dar... Pete. Nu, uite.
N-am venit doar să-mi acopăr compania, ştii?
Vreau să ajut. Lasă-mă să fac parte din asta.
Îmi pare rău. Eu...
Nu poţi.
Dar te sun, da? Te sun.
Am întrebat frumos.
Tu distrage atenţia paramedicilor. Voi folosi eu pana.
- Unitatea 321, status? - Am ajuns.
Bine, băieţi, băieţi.
Serviciile Secrete.
Vreau să mutaţi maşina acum.
- Recepţionat. - Glumeşti?
O să te ajut. Vreau să ţii asta.
Vei fi bine.
Sigur nu vrei să te bagi peste Serviciile Secrete.
Ce e? Red Zebra 34.
Ce? A schimbat ruta?
Tipul e o pacoste...
Bine, tipilor. Pe loc repaus.
Dar nu vă faceţi griji. Vă dau o poză cu autograf.
Între timp, ar trebui să aveţi grijă de bărbatul acela.
Oricum, asta ne dă câteva ore.
Dacă nu ne dăm seama care e cauza, toţi vor muri.
Gil? Nu e Reduxidul.
Dar cred că sunt pe urmele a ceva mare.
Aceşti agenţi ai Serviciilor Secrete fac parte dintr-un grup ce colectează...
Nu ştiu, obiecte cu proprietăţi neobişnuite,
lucruri care fac oamenii să devină mai înalţi
şi să suspende dezvoltarea ţesuturilor.
Cine ştie ce alte proprietăţi medicale mai au?
- Eşti sigură? - Am văzut cu ochii mei.
- Asta ar putea fi enorm pentru noi. - Ştiu, dar ascultă.
Chestia cu creşterea e gravă. Trebuie să găsim o cale să-i ajutăm.
Desigur. Compania ar urmări un produs
doar dacă minimalizăm efectele secundare.
E o afacere bună. Mai caută.
Spune-mi ce găseşti. Şi, Deb, bine lucrat.
Logodnicul meu a fost adus cu ambulanţa.
Îl căutaţi pe dl Irving?
E sus. Te duc eu la el. Bună, eu sunt Deb.
Sunt de la compania farmaceutică ce încearcă să ajute.
Îţi pot pune câteva întrebări despre Karl?
Sigur.
E ultimul.
Încearcă.
E bine. Da, e bine.
- E rău, rău. - Ce s-a întâmplat?
- A luat degetarul lui Harriet Tubman. - Alt lucru rău.
Da, te lasă să îţi schimbă înfăţişarea în oricine şi...
Artie, nu vorbesc bâlbâială.
- Ce? - Ştiu unde e telefonul fratelui Adrian.
O veche casă lângă Sturgis, ar trebui să fie goală.
Locul e condamnat şi periculos, aveţi grijă şi nu uitaţi,
luăm orice artifact foloseşte, îl aducem la Depozit.
- Îi tăiem accesul. - Cum arată?
Uite cum arată locul ăsta.
Dacă mai vezi un om pe acolo, probabil el e.
Căştile pornite.
Mergeţi prin spate. Eu merg prin faţă.
Ai grijă.
- Nu uita, acum pici pentru doi. - Mulţumesc pentru grijă.
- Pe cine suni? - Sper să nu-l fi lăsat pe vibraţii.
Cel puţin ştim că e aici.
- Opreşte-te! - Stai pe loc!
Artie, al doilea etaj, deasupra holului.
- La naiba, l-am pierdut. - Vin spre tine.
- Poate-l prindem. - Căra o scândură de lemn, cam de 1m.
Şi veche, cu litere romane.
Trebuie să fie legată de un artifact.
Chestiile astea-mi dau arsuri la stomac.
Pete, dacă nu e pastila,
dacă au în comun simptomul?
Arsurile de stomac sunt date de stilul de viaţă.
Stres, greutate, mese neregulate.
Încă mai ai dosarele pacienţilor de la Deb?
- Da, tipii ăştia? - Da.
Sigur.
Fiecare victimă a avut o înteţire
a arsurilor în aceeaşi noapte.
Două zile mai târziu, începeau să devină mai înalţi.
Ce au făcut pe 16?
Barry şi-a organizat reţetele după dată.
Spune că sunt şocat.
Pe 16,
a luat un curs de gătit la o şcoală numită Le Cordon Bend.
- A făcut-o să cunoască fete poate. - Aici e website-ul lor.
Şi uite aici.
Cursul e ţinut de victima numărul cinci, Karl Irving.
Gusturi mediteraneene.
N-a zis Lisa Bernardo că încerca o reţetă nouă?
Musaca.
- Toţi făceau cursul. - Ascultă aici.
"Specialitatea lui Karl sunt mâncărurile exotice, condimentate."
Aşa se explică de ce luau pastila pentru arsuri.
"Şi pasiunea sa e să colecţioneze instrumente vechi de gătit
din toată lumea, pe care le foloseşte la cursuri."
Artifact jackpot.
Locul a fost curăţat.
Dar nu are sens.
Ba are.
Am auzit de la logodnică. Da, am curăţat locul.
Am trimis totul la cercetare. Cine ştie?
Radiaţii? Înveliş chimic?
Poate-şi dau seama de un mod de a valorifica asta.
Mulţumesc, Gil. Mai am o oprire de făcut.
Ţinem legătura.
Scândura de lemn poate fi pragul lui Limentinus.
Zeul roman al pragurilor. Desigur.
Spune-mi despre scândură.
Plasată la baza a ceva, creează o deschidere.
Aşa intră.
Voi mai cercetaţi. Revin eu.
Înainte să negi, ştiu că Pete Lattimer locuieşte aici,
ştiu că nu e de la Serviciile Secrete, şi am un milion de întrebări.
Pot intra?
Da, mulţumesc.
Moorpark Pharmaceutical a cumpărat toată şcoala.
A trimis-o pentru cercetare în Minneapolis.
- M-a folosit. - Da.
E cam sexy.
- Leena. - Bună.
E aici o Deb Stanley care spune că te cunoaşte
şi pune tot felul de întrebări.
- Nu e interesant? - Dumnezeule.
E cea mai rea aventură de-o noapte.
Uite ce e, Mykes.
Îmi dă un sentiment plăcut,
şi cred că Deb are impresia că face ceea ce e bine.
O să-i spun că ce-a găsit
trebuie înapoiat sau oameni vor muri,
şi cred că ne va da înapoi.
Şi cum vei nega ceea ce facem
şi să recunoşti că instrumentul de gătit are puterea de a ucide?
- Eşti aşa deşteaptă. - Vom...
Îl recuperăm mai repede dacă mergem în Minneapolis.
Ne despărţim, da?
Eu merg după artifact, tu mergi acasă şi rezolvă problema.
Sau poate vorbeşti tu cu Deb.
Nu, lasă.
Doamne, să nu fii încă aici.
Serviciile Secrete nu-şi cazează agenţii
în moteluri mici.
- Cine eşti? - Stai, cum m-ai găsit aici?
- Am cerut favoruri. Am rutele tale. - Puţin cam urmăritoare.
Ştiu că te-am dat pe spate, dar nu mă poţi urmări acasă.
Da, de asta sunt aici.
Va trebui să mă ceri de nevastă.
- Serios? - Nu.
- Ce? - Am aflat
eraţi prin preajmă acum doi ani
când o echipă de wrestling a devenit mai bună.
Altădată, se zvonea că nişte bătrânele au întinerit.
Chestiile astea ajung pe radar
când te ocupi de găsirea de medicamente noi.
Dar de fiecare dată când sap mai departe, poveştile sunt îngropate şi cred...
Cred că voi le îngropaţi.
Deb, trebuie să pleci, pentru siguranţa ta.
Lucrez pentru nişte oameni cărora nu le place când străinii pun întrebări.
- Şi o să mă împuşte în cap? - Poate.
Pete, am mai văzut filmul ăsta.
Alţi oameni ştiu că sunt aici. Şeful meu e pe drum.
Doamne, de ce sunt aşa irezistibil?
Ştiu, dle senator. Şi eu credeam că e un mit.
Dar îl am de o sursă de încredere.
Acum plec spre aeroport.
Dacă colecţia asta chiar există,
guvernul nu are dreptul s-o ascundă.
Gândeşte-te la ocazia pierdută de a ajuta oameni...
şi beneficiile pierdute.
Mulţumesc.
Tu şi comitetul tău de strângere de fonduri nu veţi regreta.
Ne vedem acolo.
Artie? Unde ai fost?
Am căutat peste tot la subsol şi nimic.
Steve, degetarul. Nu e Artie. E el.
- Nu! - Nu!
- Nu avea scândura cu el. - Poate o ţine aici,
şi a folosit degetarul în caz că îl vedem.
Artie, ne auzi? Suntem la subsol.
Nu, e întrerupt.
Ce era cu împuşcăturile? Vă simţiţi bine?
Credem că fratele Adrian a ascuns scândura aici, dar poate veni spre tine.
A făcut să arate ca tine.
Ai curaj să te împuşti singur, agent Nielsen?
N-ar fi prima dată.
În sfârşit.
Puţin adevăr.
Pete, încerc să caut un sens la poveştilor de un an de zile.
Nu mă lăsa pe dinafară acum.
Orice crezi că ai descoperit,
sau orice crezi că ai văzut, greşeşti.
Da? Sunt legende urbane.
Folclor modern. Doar pleacă.
Agent Lattimer.
Putem discuta?
Un senator care nu ştia ieri despre Depozit
astăzi sună la Casa Albă şi întreabă de el.
Îmi pare atât de rău, dle Kosan.
Dra Stanley lucrează pentru o companie care are multă influenţă.
Fac presiuni asupra senatorului
să le dea acces aici.
Pot face asta? Nu poate rezolva dna Frederic?
Dna Frederic e în drum spre Washington, dar nu există garanţii.
Depozitul mereu a avut o relaţie delicată cu guvernul ce-l adăposteşte.
Regenţii nu au un plan pentru asemenea situaţii?
Ba da.
E foarte murdar.
Şi se bazează pe trădare.
Poate nu vrem să ajungem acolo deocamdată.
Există o alternativă, dar depinde de tine.
De mine?
Nu am făcut destule?
- Ce-ţi spune instinctul? - Că sunt în belele.
Nu despre tine. Despre ea.
Da, e în regulă. E o persoană bună.
- E inteligentă? - Da, foarte.
Aproape la fel ca Myka.
Atunci poate trebuie să ne gândim la altă opţiune.
Nu pot să cred că spun asta, dar bun venit la Depozitul 13.
Artie face asta mult mai bine.
Încearcă să respiri. Sun la 9-1-1.
Aduc ajutoare, rezistă.
Totul va fi bine.
Ai încredere în mine, da? Doar eu îl pot ajuta.
Spune-mi ce a atins.
Totul, în afară de pui.
- Cât de mare e locul ăsta? - Nu am idee.
- Lucrez de 3 ani aici, şi n-am văzut un zid. - De cât timp e aici?
Nu ştiu. Cam de o sută de ani.
Dar Depozite ca acesta există de mult mai mult timp.
Cam de pe vremea lui Alexandru cel Mare.
E incredibil. Lucrurile de aici... Am putea extinde durata de viaţă.
Am putea vindeca boli. Am putea pune capăt foametei.
Ideea e, Deb, că lucrurile de aici,
sunt mii de ani în care oamenii
au făcut cel mai deştept lucru pe care-l puteau face, să le închidă,
pentru că toate au efecte secundare, şi de obicei nu sunt bune.
Totul are un revers. Haide.
Şi focul. Trebuie să învăţăm să le controlăm.
Dar astea nu pot fi controlate. Nu e vorba de ştiinţă.
Ştiinţa nu e ştiinţă până nu e.
Isaac Newton credea în ocult.
Albert Einstein refuza să accepte mecanica cuantică.
Încă nu ştim nici ce face ADN-ul nostru.
De ce sunt toţi convinşi că s-a terminat era descoperirilor?
Asta sună mai mult ca un preşedinte executiv vorbind.
De ce e aşa important pentru tine?
Tata avea Parkinson.
Era un om genial, iar corpul lui l-a trădat.
În final, nu a putut merge. N-a mai putut vorbi.
Dacă ai ceva aici ce-i poate ajuta
pe alţii ca el înainte să fie prea târziu?
Haide.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Artifactul acesta...
ţi-ar fi putut vindeca tatăl.
Dar ca să-l foloseşti, trebuie să dai boala altcuiva.
Haina asta îţi măreşte imunitatea
încât nimic nu-ţi poate face rău, dar te transformă în criminal în serie.
Nu le folosim pe alea.
Nu e aşa simplu, Deb. Sunt lucruri aici care...
ce pot şterge o ţară de pe faţa pământului sau începe o foamete.
Cum poţi spune lumii despre unele
şi pe restul să le ţii secrete?
Ştiu că te gândeşti la ce e bine, dar cum rămâne cu şeful tău?
Va face mereu ceea ce trebuie?
Nu e treaba lui să se gândească mai întâi la bani?
Dacă are prieteni ce construiesc arme
sau vor să controleze guverne din "motive bune"?
Vor face ei ceea ce trebuie?
Îmi poţi promite asta?
Îţi poţi asuma riscul?
- A atins multe. - Nu avem timp pentru asta.
Scurtează lista. Unde stătea ultima dată?
Stătea la grămada aia.
Rodos. Rodos. Oameni crescând.
Colosul!
A luat mostre din bol.
Probabil a grăbit efectul. Acoperă-ţi ochii.
- Ce naiba a fost aia? - Nimic.
Chiar nimic. Spune-i prietenului tău
să bea multă apă.
Spune-mi exact care e răul
ce va fi eliberat, şi poate-l pot opri.
Să ştii că vom găsi pragul.
Ai intrat în Depozit pentru ultima dată.
Am alte artifacte.
Şi o să le folosesc până repui la loc ziua ştearsă cu astrolabul.
Cred că vrei să te mai gândeşti la asta.
Dacă refac cursul evenimentelor...
ai fi mort.
Atunci asta e ordinea naturală a lucrurilor.
M-am dedicat eradicării răului,
şi dacă e nevoie să-mi sacrific viaţa,
sunt dispus să fac asta.
Acolo.
Artie, am găsit pragul.
O să dureze până ajungem la el.
- Ai grijă. - Desigur.
Ţi-ai petrecut viaţa stăpânind răul.
Ştii că am dreptate.
- Îmi dau seama că te temi. - Nu-mi vorbi de viaţa mea.
- Nu ştii nimic despre mine. - Ba ştiu totul.
Şi o să-ţi dau viaţa peste cap
până te supui,
ştergând fiecare faptă bună pe care ai făcut-o,
izolându-te de toţi la care ţii.
Toţi la care ţin.
Toţi la care ţin...
Steve, opreşte-te! Nu...
Nu te mişca! Mă auzi?
Respiră, Obi Wan. Te-am auzit.
Am găsit capcana şi am trecut peste ea.
Intenţionat. Mulţumesc pentru avertizare, Artie.
Credeai c-ai fost îngropată de vie iar.
Ce?
- Ce? - Din nou?
De ce asculţi doar când nu vreau?
Bun.
- Mulţumesc că aţi venit, dle senator. - Ar fi bine să merite, Gil.
Îmi lipsesc două voturi importante.
Crede-mă, Don, te vei bucura că-ţi arăt asta.
Asociata mea mă asigură că e un fenomen.
Pe aici, dnilor.
Bun venit... la depozitul şase.
Asta?
Astea sunt lucrurile secrete ale guvernului
ce vor da pe spate Washington-ul?
În locul tău, Gil, aş da-o afară pe asociata ta
şi aş găsi pe cineva care nu-mi va irosi timpul
şi nu te face să arăţi ca un idiot.
Myka spune că artifactul era un bol de marmură.
Se pare c-a fost sculptat din ruinele Colosului din Rodos.
A vorbit şi cu oamenii de la spital.
Cred că toţi de acolo se simt bine.
Bun. Poate unul din ei angajează,
pentru că sunt sigură c-am fost concediată.
Îmi pare rău pentru asta.
Ce te-a făcut să te răzgândeşti?
Te-am fermecat din nou sau...
Am văzut toiagul lui Asclepios acolo.
- E originalul? - Da.
Aproape că mi-a smuls inima odată.
E o poveste interesantă. Eram în Egipt şi...
Jurământul lui Hipocrate. E al tatei.
Nu face rău.
Cred că probabil cel mai bine
e să ajut la ţinerea locului secret.
Dră Stanley.
Agent Lattimer, ne scuzaţi?
O să-i ştergi memoria?
Dacă nu-ţi aminteşti de mine când auzi...
- Agent. - Da.
Mulţumesc pentru ajutorul dat azi.
După ce am cauza toată tproblema.
O să spunem că ai învăţat ceva.
Nu-mi păreţi de la guvern.
Ce rol aţi avut?
Sunt membru a ceea ce numiţi consiliu de supraveghere al civililor.
Suntem cunoscuţi ca Regenţii.
Voi aţi decis să mi se spună azi.
Ne bazăm pe instinctul agenţilor.
Pete e un tip foarte bun. Ar trebui să ţineţi de el.
Asta intenţionăm.
Când cineva încearcă aşa mult ca tine să găsească Depozitul şi dă dovadă
de înţelepciune în faptele sale,
poate le e menit să facă parte din ceea ce fac.
Uneori aşa găsim Regenţi noi.
- Te interesează? - Da.
Ştii...
M-ar interesa.
Bun, atunci ne continuăm discuţiile.
Şi timpul ne va spune.
Pune-o jos.
Ai fost grozav. Fratele rău e pe fugă.
- E timpul să-l presăm, nu? - Acum nu mai poate intra în Depozit.
Stai, stai.
Ai dreptate, mă confruntam cu mai mult decât pot duce,
şi aveam nevoie de ajutor, aşa că mulţumesc.
- De asta suntem aici. - Şi acum vine...
Dar tot e o parte din asta
pe care nu v-o pot spune pentru că dacă ştiţi doar
ar pune oamenii în pericol.
Aici se termină implicarea voastră.
Aţi terminat. Înţeles?
- Dar Artie... - Bine.
- N-am terminat, nu? - Nici pe departe.
- Am presupus că vrei să vorbim singuri. - Exact.
- Ai găsit cuţitul? - Am câteva piste.
Mai întâi trebuie să vorbim despre ceva.
- Ceva mă macină. - Ce?
Când ai pledat pentru mine Regenţilor, am înţeles că ai vorbit cu mare certitudine
că mi-aş da viaţa pentru Depozit.
Da, judec bine caracterele.
Aşa e.
Dar judeci bine scaunele cu rotile?
Deodată, ştiai că dl Sykes
a adus cu el o bombă şi ştiai unde e ascunsă.
Ştii de cât timp fac asta? Am avut un instinct.
Artie, sunt expertă la clasă mondială în călătoria în timp.
Era o obsesie nesănătoasă odată.
Şi cu cât m-am gândit mai bine, cu atât sunt mai convinsă
că e singura explicaţie pentru comportamentul tău.
- Nu e. - Ştiai lucruri neştiute de noi
pentru că ai fost în viitor şi te-ai întors.
Nu poţi spune nimănui.
- Deja am făcut-o. - Dumnezeule, ce ai făcut?
I-am spus suspiciunile mele dnei Frederic.
Artie, nu ştiu de ce ţii asta secret.
Dar cred c-ai folosit astrolabul lui Magellan.
Toţi cărora le spui vor fi în mare pericol.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Sincronizare WEB-DL Polux www.titrari.ro