Din episoadele anterioare...
Nu! Iau metronomul. Îl aduc înapoi.
Să nu crezi că s-a terminat.
O să-mi amintesc ce am de făcut şi nu mă va opri nimic.
Dacă foloseşti astrolabul, vei crea un rău.
Claudia a plecat. A dispărut în miezul nopţii.
Un rău ce va trăi cu tine tot restul vieţii.
E timpul să asculţi, da? Nu eşti... nu, nu, nu.
Nu poţi face asta fără să te gândeşti la variabilă.
- Variabilă? - Variabilă.
Forţă excentrică, forţă concentrică,
şi statică sunt luate în considerare.
Nu despre variabilele astea vorbesc.
- Nu? - E vorba de rezistenţă.
Rezistenţa întâlnită e mai mare
decât forţa maximă izometrică?
- Da. - Carne şi ouă, ouă porţii.
Vei avea nevoie de asta.
Am explicat variabila. Şi după fiziologia bazată pe cupru, rezultatul e...
Vulcanii sunt cu 47% mai puternici decât Klingonienii.
Mă întreb de ce nu e niciodată o fată cu voi doi.
- Ca de obicei? - Da.
- Ce e aia? - Doamne...
Dumnezeule!
Să sune cineva la 911!
- Ne va ucide! - Va trebui s-o oprim!
- Poliţia! - Încetaţi.
- Haide. - Nu!
Dispecerat, avem nevoie de întăriri şi de o ambulanţă acum!
Dumnezeule. Este...
Omule, e Joe!
- Nu-i simt pulsul. - Dumnezeule.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
WAREHOUSE 13 Sezonul 4 Episodul 2 "An evil within"
Sincronizare WEB-DL Polux www.titrari.ro
Un rău ce va trăi cu tine tot restul vieţii.
- Artie. - Nu!
Nu-ţi face griji. O vom găsi.
Bea, sunt proteine.
Artie. Care e planul?
- Planul? Ce plan? - Planul s-o ajutăm pe Claudia.
Da, despre ce alt plan ar fi vorba?
Ştim unde s-a dus, şi ştim ce urmăreşte.
Tehnic, nu ştim unde s-a dus, dar pun pariu că tu ştii.
- N-o ajutăm pe Claudia. - Ce?
- Despre ce vorbeşti? - N-o oprim pe Claudia?
Nu, nu. Nu facem nimic.
O găsesc eu pe Claudia. Voi doi veţi merge în Philadelphia.
- Philadelphia? E frig acolo. - Ce trebuie să facem în Philadelphia?
- Avem un ping. - Ce e?
E tare, asta e.
E un dispozitiv de buzunar. Claudia mi l-a făcut.
- Poftim, Artie. - Încă un motiv să o găsim...
Un mafiot din Philadelphia aproape a ucis un tânăr cu sânge rece.
Au susţinut că erau atacaţi de un fel de... ceva.
Dacă nu vrei să se întâmple iar, vei ajunge acolo, de ieri.
Ieri? Ce, trebuie să dăm timpul înapoi?
Ce?
- Nimic. - Tu ai spus...
Vorbeam hiperbolic. Plecaţi.
Plecaţi!
- Ce faci aici? - Îmi pare rău.
Probabil m-am rătăcit pe afară.
- Ce cauţi aici? - Caut un Arthur Nielsen.
Numele meu e Adrian. Fratele Adrian.
- Lucrez la Vatican. - Da, desigur.
- Ştiu, ne-am întâlnit... - Nu ne-am întâlnit.
Nu cred.
- Arthur Nielsen. - Excelent.
- Te rog. - Am nevoie de ajutor, Arthur.
Al tău şi al Depozitului.
De unde ştii de Depozit?
După cum am spus, lucrez la Vatican.
Ştim groaznic de multe lucruri despre groaznic de multe lucruri.
Înţeleg că poţi localiza anumite lucruri.
Posibil.
A fost furat ceva din grija mea.
Ceva foarte puternic.
- Şi acum, eu trebuie să-l recapăt. - Da, e foarte puternic.
Trebuie să fie foarte puternic dacă ai venit de la Vatican...
Da, şi foarte periculos.
Da, înţeleg. Dar îmi puteţi spune exact ce e...
Astrolabul lui Magellan, mai exact.
Astrolabul lui Magellan. Interesant.
A fost folosit să şteargă 24 de ore,
iar acum hoţul trebuie să dea înapoi timpul.
Da, dar care e mai exact pericolul?
Să dea înapoi? Cum adică?
Folosirea atrolabului descătuşează...
un rău.
Un rău incredibil, ce trebuie eradicat.
Şi singurul mod de a face asta e să dăm înapoi timpul?
Da, dacă aceeaşi persoană foloseşte din nou astrolabul, timpul se resetează.
E ca şi cum răul n-ar fi existat.
- Lucrurile vor reveni cum erau? - Da.
Dar persoana care a folosit artifact n-ar fi conştientă de acel pericol?
Sigur e un risc pe care şi-l asumă.
Nu.
Un risc pe care încă şi l-ar asuma dacă consecinţele...
Nu! A fost o greşeală. Trebuie reparată.
Mă ajuţi, Arthur?
Desigur, vă stau la dispoziţie.
Mă găseşti la acest număr.
Oricând, zi sau noapte.
Voi face tot ce-mi stă în putere
să găsesc persoana care a folosit astrolabul.
E extrem de important să eradicăm răul.
Nu pot să accentuez asta destul de mult.
Eradicarea răului? Asta facem noi.
Te rog să nu-ţi faci griji deloc.
Da. Apropo, delicioase cornuri.
Cornuri şi rău. Asta facem.
Da.
- E pe acolo. - Desigur.
Credeam că ne va ucide şi găti la cină, jur.
- Poate era ceva în mâncare. - Nicio şansă.
Nu mănânc niciodată de aici.
N-am mai văzut niciodată aşa ceva. Nici măcar pe Animal Planet.
Era ca un coşmar.
Sau o călătorie care a mers foarte, foarte prost.
Dar aţi spus că n-aţi băut seara trecută,
sau să fi făcut altceva?
Nu, nici măcar Red Bull şi Ritalin.
Omule.
Orice a fost, era real.
Nu era. Era Joe.
Trebuia să ne vedem cu el aici, şi noi l-am băgat în comă.
- De ce am face asta? - Credem că v-a afectat ceva,
v-a făcut să vedeţi...
orice credeţi c-aţi văzut.
De asta suntem aici, să aflăm ce e.
Aţi intrat în contact cu ceva ciudat la restaurant?
Ca o farfurie veche?
Sau un polonic?
Lăsaţi.
- Putem pleca? - Da, puteţi.
Lasă-mă să ghicesc. Nu şi-au putut da seama,
dar era mare, roşie şi avea multe tentacule.
Urăsc tentaculele.
Nu-ţi va plăcea cazul ăsta. E o veritabilă petrecere de tentacule.
- Au spus că nu băuseră. - Şi eu spuneam asta des.
Da, dar nu există băutură sau drog
care-i pot face pe mai mulţi oameni
să aibă aceeaşi halucinaţie în acelaşi timp.
Nu, trebuia să fie ceva aici.
Ceva cu care poliţia nu a intrat în contact
pentru că ei l-au văzut pe Joe.
Ce? Intoxicaţie cu artifacte?
Poate e ceva în apă. Condimentele.
N-au avut încredere în chestii gri.
Dă-mi galbenul obişnuit.
Orice a fost,
trebuie să-l găsim înainte să mai fie cineva rănit.
Hai să-nchidem asta.
Fără restaurant nu e niciun pericol.
Gary? Dr. Bauer e pregătit pentru tine.
Mulţumesc.
Dumnezeule!
- Ce e? Ce se întâmplă? - Ne va ucide!
- Linda, fugi! - Să ne ajute cineva!
Ce faci?
Pleacă de lângă el!
Sun la 911 acum.
Doamnă, vă simţiţi bine?
- Nu, nu, nu. - E în regulă.
Nu se poate să mi se întâmple asta. Nimic nu e în regulă.
Dumnezeule, trebuie să predau la 14, dacă voi întârzia, mă dă afară.
Nu te va da afară. Te vom duce acolo la timp.
Mulţumesc. O s-o descurc în lift.
- E totul bine? - Mulţumesc.
Stai, îmi pare rău. Trebuie să-ţi văd cardul de securitate.
Da, Dumnezeule.
Doar... nu.
Nu plânge. E în regulă.
E micul nostru secret.
Mulţumesc.
Bună. Cum merge?
- E destul de liniştit. - De ce nu mă surprinde?
Eşti nouă?
Da, abia am început marţi.
Probabil nu ne-am întâlnit până acum.
E un nou model de insignă.
- L-am făcut eu. - Plângăcioaso.
Aici nu e 14.
Destul!
Destul cu trasul.
Ai aflat ceva?
Orice i-a atacat era mare şi verde
cu gheare enormi şi ochi strălucitori.
- Ceva de ajutor? - Nu. Tu?
Nu, niciunul din pacienţi
n-a fost să-l vadă pe dentist, aşa că nu a fost unul din instrumente.
Niciunul n-a băut apă din acelaşi loc,
a citit aceeaşi revistă sau a folosit acelaşi stilou.
Nu există contaminare.
Grozav, avem o listă fantastică a ceea ce nu e.
Crezi că e vreo şansă să fi mâncat la acelaşi restaurant?
Nu. Exceptând rezultatul final,
nu e nicio legătură cu oamenii de la restaurant.
Oamenii de la restaurant au văzut o chestie mare, roşie şi înfricoşătoare.
- Cu tentacule. - Te rog să nu.
Oamenii de aici au văzut o chestie verde
cu gheare şi ochi...
- Cred că e ceva legat de tentacule. - Încetezi să spui asta?
E ca Indiana Jones cu şerpi.
Da, aşa e. Nu ştiu ce înseamnă, dar e.
Urăsc caracatiţele, meduzele sau calamarii...
Sau ceva aparţinând Încrengăturii Cnidaria, da?
E o fobie, aşa că te rog.
Bine. Hai să reluăm.
Nu ştim ce e artifactul,
cum merge, sau cum face ce face.
Ştim că se răspândeşte.
Şi de data asta, cineva a murit. O s-o sun pe Leena.
Poate va asculta scannerele poliţiei
şi va afla dacă a mai raportat cineva halucinaţii.
Întreab-o de tentacule.
Nu-mi pasă cine ştie că sunt aici.
Nu-mi pasă de ce mă costă.
Îl aduc pe Steve înapoi, Artie, şi tu nu mă vei opri.
Crezi că nu ştiu ce simţi?
Am pierdut parteneri, prieteni, oameni pentru care aş face orice să-i aduc înapoi.
Nu aşa merg lucrurile.
Nu poţi folosi artifacte pentru nevoile tale egoiste.
Nu sunt egoistă!
- Nu e vorba de mine, ci de Steve! - Oare?
Sau e pentru că nu poţi suporta gândul că-l pierzi?
Claudia, asta şi-ar dori Steve?
Ca tu să rişti totul?
Dacă ai putea folosi un artifact
să îndrepţi lucrurile, să eviţi
o tragedie stupidă,
n-ai face-o?
Şi eu am ţinut la Steve.
Îmi pasă de voi toţi.
Ştiu cât de tentant e, dar nu te voi lăsa să urmezi calea asta,
să fii sedusă de un artifact.
Claudia, asta e calea spre distrugere!
Şi am văzut-o. Tu ai văzut-o!
- Cu MacPherson, cu H.G., cu Sykes. - Eu nu sunt ca ei.
Nici ei n-au fost până n-au devenit aşa.
- Nu! - N-a folosit metronomul.
Şi n-o va face. Voi avea grijă de asta.
Nu e nevoie să se implice un Regent.
E în regulă, Artie. Decizia a fost deja luată.
Claudia îl poate aduce înapoi pe agentul Jinks.
Ce? Nu, nu.
Nu, nu, nu. Nu se poate.
- Nu pot permite... - Artie, am spus că e în regulă.
Nu e! Nu înţelegi.
Ceva poate fi dezlănţuit.
E greşit.
Mulţumesc.
Ştiu că-mi risc cariera.
Nu, nu.
Îţi rişti viaţa.
- Eşti absolut sigură? - Da.
Atunci trebuie făcute anumite aranjamente.
Jimmy, am ajuns acasă. Mă ajuţi cu cumpărăturile?
Mă scuzaţi, dnă. Cred că v-a căzut cheia.
- Nu, îmi pare rău. Nu e a mea. - Mă scuzaţi.
Scumpo, ţi-ai amintit să iei...
Am interceptat un apel
unde un bărbat a spus că ceva înfricoşător i-a făcut ceva groaznic soţiei sale.
Pare a fi pentru noi. Leena, chestia înfricoşătoare avea...
N-o face.
Era tent... întrebam dacă e aceeaşi tentativă.
- Ce i-a făcut? - Nu ştia, dar a încuiat-o în dulap,
şi operatorul i-a spus să se culce.
Intoxicaţie cu artifacte.
În partea de est a oraşului, şi poliţia nu pare să se grăbească.
E în regulă. Noi da.
Uşor, uşor. Suntem aici să vă ajutăm.
- E aici! - Suntem de la Serviciile Secrete.
Avem experienţă cu aşa ceva.
Aşa e. Uite, vezi?
Am adus chiar şi echipamentul care trebuie.
Ce sunteţi? Ca Bărbaţii în Negru?
Da, oarecum suntem.
Sigur. De ce nu? Ascultă-mă, vreau să te dai la o parte.
Vino aici, cu mine.
Dă-mi arma.
Nu, nu, nu! Ce faci? Ne va ucide!
Va mai fi la fel?
Nu se va întoarce ca un fel de zombie, nu?
Steve va fi din nou Steve.
Claudia, ceea ce vei face...
E foarte periculos, ştiu.
- Nu trebuie să mă ţii de mână. - Ba da.
E ca şi cu pantofii de bronz.
Dacă nu merge cineva cu tine pe drumul ăsta, te poţi rătăci.
Ai înţeles?
Acum.
Lasă o mână pe metronom.
Pe cealaltă pune-o uşor pe inima lui Steve.
Închide ochii, Claudia.
Concentrează-te pe faţa sa.
Ochii săi.
Dar de ce nu...
Aşteaptă.
- Mulţumesc că m-ai contactat. - Ce fel de rău?
Răul menţionat de la astrolab?
Ce fel de rău mai exact?
Mi s-a spus
că e un rău inimaginabil. unic pentru cel ce l-a folosit.
Nimic din ce poţi anticipa,
dar e un rău ce-i va săgeta inima ca...
- Un pumnal. - Da.
Nu se întâmplă nimic. Nu merge!
Răbdare, Claudia. Răbdare.
Te rog, întoarce-te înapoi.
Te rog.
Pune mâna înapoi pe metronom!
Claudia, uită-te la mine acum.
Nu-l poţi ajuta dacă mori! Claudia, uită-te la mine!
Am făcut cercetarea. Am folosit fiecare resursă.
Nicăieri nu e descris acest rău.
E posibil ca răul să fie declanşat de o reînviere?
- De aducerea cuiva la viaţă? - De ce?
- E posibil, nu? - Orice e posibil.
Claudia, nu-ţi întoarce privirea! Asta e.
Încearcă să nu intri în panică. Respiră.
Nu! Nu voi lăsa să se întâmple asta.
Claudia, vorbeşte! Ce vezi?
Alb peste tot.
Şi Steve...
Nu te duce la el. Trebuie să vină el la tine.
Concentrează-te la mine, şi adu-l cu tine.
Voiai să-l salvezi, salvează-l! La naiba! Respiră!
Steve! Steve!
Asta e.
Da.
Dumnezeule.
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să fie ceva mai mult să-mi spui. Ceva specific.
Cunoscând răul, nu te va ajuta să localizezi astrolabul.
Trebuie să ştiu totul despre astrolab ca să-l pot găsi.
De exemplu, a mai fost folosit?
Da, dar fiecare situaţie e diferită.
Şi răul dezlănţuit?
De Robespierre, la sfârşitul Revoluţiei Franceze.
- Domnia terorii. - Ceea ce a dus la moartea
a zeci de mii de oameni, aşa că vezi posibilităţile.
Nimic? Nu s-a putut face nimic ca să se oprească asta?
Da, ţi-am explicat că singurul mod de a opri răul
de la a fi creat e să inversezi efectele astrolabului.
Trebuie să fie o altă cale.
A fost imens.
Cu aripi şi ochi strălucitori.
Da, a început să se poarte ciudat imediat după prânz.
Probabil de la ciupercile din salată.
Se întâmplă uneori, mai ales de la ciupercile sălbatice.
- E psilocibina. - Slavă Domnului că aţi ajuns la timp.
Era ca şi cum avea un coşmar, dar era treaz.
- S-a întâmplat imediat ce ai ajuns acasă? - Imediat după ce am intrat.
Ai mai văzut altceva? Ceva neobişnuit?
Nimic.
Robin, mai explică odată.
Jimmy era acasă, tu te-ai întors de la magazin.
- Ai coborât din maşină. - Am luat cumpărăturile din portbagaj.
Apoi am intrat. Da, era un bărbat.
Credea că mi-a căzut cheia, dar...
Stai, un bărbat.
Ce a crezut un bărbat?
Mi-a dat o cheie de argint,
dar nu era a mea, aşa că i-am dat-o înapoi.
O cheie.
- Mykes, mai ai schiţele? - Ne scuzaţi puţin?
Da.
Trebuie să aibă un element al timpului acest artifact.
Soţul ei a văzut ceva îngrozitor,
apoi venim noi şi nu vedem nimic.
Şi acelaşi lucru li s-a întâmplat şi poliţiştilor la restaurant.
O cheie. Coşmar. Tentacule.
- Tentacule! - Încetezi să mai spui cuvântul ăla?
- Asta e! Cthulhu. - Ce?
Asta încercam să-mi amintesc, Mykes.
Când era mic, citeam revistele astea
despre o creatură numită...
Cthulhu.
"Creat de H.P. Lovecraft."
N-am citit niciodată nimic de el.
Ce? Un scriitor pe care nu l-ai citit?
Când vine vorba de horror, sunt mai mult genul Kafka sau Shelley.
Dar Cthulhu, mythos-ul pătrunde în multă cultură populară.
M-ai pierdut aici. Dar ce au văzut...
Sigur e Lovecraft.
Tentacule, gheare, uneori aripi sunt comune creaturilor lui Lovecraft.
Se pare c-a suferit o formă de vis numit teroarea nopţii.
- Veneau la el în vis. - Coşmaruri.
Şi da. A dat vina pe o cheie de argint.
A numit-o "cheia de la poarta viselor."
Miros un artifact.
Mersi, Leena.
Un bărbat cu o şapcă de baseball îi dă lui Robin o cheie de argint.
Ea intră în casă, ca şi tipul de la dentist.
Sau puştiul de la restaurant. Dumnezeule, Pete.
Privim lucrurile greşit. Nu oamenii care văd
creaturile lui Lovecraft au fost afectaţi.
Sunt victimele. Victimele sunt afectate.
Artifactul face ca oamenii să fie văzuţi drept monştrii.
- Trebuie să vorbim cu prima victimă. - Nu putem. E în comă.
Atunci mergem la el acasă. Şi încercăm să găsim o legătură.
Să mergem.
Nu găsesc nimic.
Uită-te la asta.
Ce? E de la campionat.
N-a zis Robin că tipul purta o şapcă de la campionat?
- Şi? - Au mers la acelaşi joc.
Philadelphia versus Cincinnati.
Ce a fost aşa important legat de acel joc?
Nu ştiu. Nu m-am uitat după ce a pierdut Cleveland.
- Ceea ce a fost devreme. - Stai. Philly versus Cincinnati.
Mi-aduc aminte ceva de acel meci.
Ştii ceva de un joc? Ceva ce face legătura între victime?
Nu ceva. Cineva.
Theresa Hicks.
A murit la acel meci.
Mă simt de parcă aş fi călcat de un camion.
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc e că Marcus venea spre mine cu o seringă.
Cred că n-am fost cine ştie ce erou.
Ai fost un erou. Ai fost uimitor.
Da? Cum am ajuns aici?
Injecţia pe care ţi-a făcut-o Marcus a fost destul de intensă.
Ai fost absent o vreme.
Dar ce ai făcut, ne-a salvat.
Informaţiile tale ne-au dus direct la Sykes.
- El e... - Terminat.
- Depozitul e în siguranţă. - Şi Marcus?
Şi el e terminat. Definitiv de data asta.
Cred c-am lipsit o vreme
dacă am pierdut toate astea.
Dar te-ai întors acum, Jinksy. Ca şi nou.
De ce nu suntem în camera mea?
Fără motiv.
E mai curat, mai simplu. E mai aproape de uşa din faţă.
- Claudia. - Da?
- Ce nu-mi spui? - Ce? Nimic.
Acum minţi.
Cred că n-am pierdut detectorul de minciuni uman.
- Doamne, speram. - De ce aţi pierde...
Steve, ascultă-mă. Nu te minţeam neapărat.
S-au întâmplat multe.
Aici e înregistrarea pe care o avem de la acea parte de stadion.
Numele victimei era Theresa Hicks.
Ştiu. E un nume pe care nu-l voi uita.
Ea e acolo.
A fost doborâtă.
Stai. Stop. El e.
El e tipul care a fost atacat la dentist.
- El a doborât-o, nu? - El e contabilul.
O ţii să meargă, te rog?
El i-a stat în cale.
- Dumnezeule, el e Joe, de la restaurant. - Da, el e.
- Nici el n-a ajutat. - Stai.
Stai să iau un alt unghi.
Asta e cu câteva secunde mai târziu.
Stai, stai, stai.
Nu îi ţinea mâna acum câteva secunde?
Articolul spunea că Theresa Hicks era logodită.
Da. Ron Hadsell.
El încearcă s-o salveze.
- De ce nu ajută? - Acolo e Robin.
- Casnica. - N-a putut s-o salveze.
- Ce? - N-a putut s-o salveze.
N-a putut s-o salveze, aşa că dă vina pe ei.
Pe toţi acei oameni.
Cel care a împins-o, femeia care n-a ajutat-o.
Pentru Ron Hadsell, acei oameni sunt monştri.
A folosit cheia lui Lovecraft
ca oamenii să-i vadă drept monştri adevăraţi.
Şi să aibă aceeaşi soartă ca logodnica lui.
Pete, uite.
Tipul care blochează ambulanţa.
Mai are un monstru pe listă.
O să-l găsesc pe Ron Hadsell.
Verifică numerele şi găseşte următoarea victimă.
- Cred c-ar fi trebuit să-ţi spun. - Crezi?
Mort. Am fost mort.
Mulţi oameni sunt în moarte clinică
pentru câteva minute.
Câte minute am fost mort?
4.320.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat. Dar dacă tu crezi că-mi cer iertare
că te-am adus înapoi, nu fac asta.
Poate a fost complet egoist.
Poate ţi-a distrus karma sau am pus beţe în roate în planul tău
de a fi iluminat şi întoarce ca fluture sau ce fac budiştii.
Poate am supărat tot cosmosul. Nu-mi pasă.
Aş face-o din nou.
Chiar sper să mă poţi ierta,
dar e în regulă dacă n-o faci.
Atât timp cât eşti aici.
Lumea e mai bună cu tine în ea, Jinksy.
Lumea mea, oricum.
E ciudat.
Nu ştiu ce simt.
Nu ştiu dacă simt ceva. O să îmi ia un timp.
Înţeleg.
Înţeleg perfect.
Şi dacă te hotărăşti să fii fluture,
putem oricând să oprim metronomul.
Hai să nu ne grăbim.
Dle Hadsell, deschide. Serviciile Secrete.
Ron Hadsell?
Serviciile Secrete.
Dle. Green! Dle Jeff Green?
E posibil să fiţi în pericol.
Pete, sunt acasă la Hadsel. Sigur e cel pe care-l căutăm.
Bine lucrat, partenere. L-am prins.
Nu chiar. Nu e aici.
Jeff? Jeff Green?
- Asta pentru că e aici. - Cine eşti?
Sunt aici să te ajut.
Tică...
Stai, stai!
De-vrăjeşte-mă, da? Ştim ce s-a întâmplat cu Theresa.
Putem rezolva asta. Promit.
Da? O poţi aduce înapoi? Atunci nu avem ce rezolva.
Îmi pare rău. E prea târziu.
Dumnezeule, ce naiba e asta?
- Despre ce vorbeşti? - O să mă omoare!
Chestia asta extraterestră ne va ucide pe toţi!
Încetează! Despre ce vorbeşti?
Ajutor, mă va ucide! Ajutor!
Haide, Pete. Răspunde la telefon.
Mykes. Ai face bine să vii repede. Am fost vrăjit.
Dumnezeule, Pete! Tu eşti?
Ajutor! Mă va ucide!
Ajutor!
Termini?
Rezistă, amice! Stai!
Nu e ceea ce pare.
- Nu e... - Omoar-o înainte să ne omoare!
Lasă.
Dumnezeule, Pete! Tu eşti? Normal că eşti tu.
- Sunt multe tentacule. - Ai grijă! Pleacă de acolo!
Pete, treci în spatele meu!
Ai înnebunit?
Staţi pe loc, da? Serviciile Secrete, nu faceţi nicio mişcare!
Spune-i, Mykes!
- O să te omoare! - Nu, nu! N-o s-o rănesc.
Îmi place Myka. E partenera mea.
Staţi pe loc.
Asta e ireal.
Orice crezi că vezi, nu-ţi va face rău.
E enervant şi pueril, uneori mi-aş dori să-l lovesc cu un scaun,
dar nu e periculos.
Da? E partenerul meu.
Mulţumesc, Mykes.
Ceea ce vedeţi e o halucinaţie.
- A fost cauzată de ciuperci. - Eu nu mănânc ciuperci!
E ceva în apă, da? Toată lumea să se calmeze.
Nu, are dreptate. Trebuie s-o omorâm înaintea ei.
Dumnezeule, el e.
Pete, aici. Doar...
Hadsell, dă-mi cheia.
- Chiar şi ei îi e frică. - Are arma ei!
Nu mă face să trag în tine.
Ai grijă. Chestiile alea sunt scumpe.
Poţi scoate un ochi cu ea, dle!
Am speriat-o acum.
Jos.
Jerry, stai! Opreşte-te!
Eşti doar un om?
Exagerezi cu exerciţiile.
- Vezi ce se întâmplă? - Am încercat la poliţie. Nu ascultă.
Au spus c-a fost un accident.
N-a fost. A fost o crimă. Frică şi egoism.
- Oamenii ar trebui acuzaţi de asta. - De ce ai trecut prin toate astea?
De ce nu i-ai împuşcat?
Am încercat. N-am putut.
Şi ai dat pur şi simplu de cheie?
Am auzit de ea acum câţiva ani la o convenţie horror.
Când poliţia nu a ajutat, i-am dat de urmă.
Ştiu că dacă ar fi mers,
ar fi arma perfectă, şi aşa a fost.
A arătat cum sunt de fapt aceşti oameni.
Hai să mergem.
Aş vrea să-mi pară rău pentru el, Mykes,
dar... nu pot.
Un om în comă, altul mort.
Nu e mai presus de ei.
Ştiu asta în mintea mea, dar şi înţeleg
cum acea combinaţie de durere şi furie
te pot obliga să faci lucrurile
aşa cum ştii că n-ar trebui.
Artie, Steve e la hotel să-i aştepte pe Pete şi Myka,
aşa că am ceva probleme.
- Stai, am avut permisiunea. - Aşa s-ar părea.
Adwin, ce se întâmplă aici?
Jane, cred că ştii exact ce se întâmplă.
N-ai primit aprobarea, nu?
- Te-ai răzvrătit. - Agent Donovan.
Folosind un artifact de magnitudinea asta e aproape de necrezut.
Ca Steve să fie mort după ce a salvat Depozitul,
ne-a salvat pe toţi, asta ar fi de necrezut.
- Jane. - Asta ar fi fost greşit.
Nu te poate guverna vina.
Orice e greşit sau corect acum e irelevant, nu?
Niciuna din voi nu înţelege
ramificaţiile acţiunilor voastre.
Nici agentul Jinks.
Sunt consecinţe.
Agentul Jinks poate că e în viaţă,
dar nu e un om liber.
E conectat la metronom, astfel la Regenţi şi la Depozit pentru totdeauna.
Şi pentru că nu ştim încă
reversul acestui artifact, metronomul va rămâne la noi,
iar agentul Jinks va sta sub supraveghere.
Supraveghere pe viaţă.
Nu sună aşa rău.
Şi dacă reversul e periculos, Regenţii vor lua măsuri.
- Sună mai rău. - Dacă am descoperi
că reversul artifactului este
că toţi cei atinşi de agentul Jinks mor încet?
Nu uitaţi, dacă lucrurile o iau razna, nu vom ezita.
- Va trebui... - Prima noastră responsabilitate,
a tuturor, e să protejăm lumea
de pericolele unui artifact.
- Morţii mănâncă, nu? - E aşa stupid.
Ce?
Îmi imaginez că dl Kosan...
- Te simţi bine? - Da.
Sunt bine. Noi suntem în regulă?
Da.
Suntem în regulă.
Am obosit să readuc pe cineva la viaţă.
- Salată? - Da.
Bun
Un rău ce te va săgeta ca un pumnal.
Artie? Eşti mort?
Ai auzit cuvântul "cină," nu?
Ce?
- Ce? Ce e? - Nimic.
- Absolut nimic. - Nu, ce e?
Ce avem?
- Ce e acolo? - E vegetarian...
- Nu. - Nu, e bun.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Sincronizare WEB-DL Polux www.titrari.ro