Din episoadele anterioare...
Ai luat ce ai vrut, acum pleacă.
- Nu, e doar primul pas. - E un artifact dispozitiv nuclear.
- Helena, ce faci? - Ne protejezi de explozie.
Doamnă Frederic!
Ăsta era planul lui, să distrugă întregul Depozit.
Am pierdut, Artie.
Nu încă.
- La ce te-ai referit? - Legat de ce?
La ce te refereai când ai spus "nu încă"?
Ceasul. E... ceva?
E un fel de... refacere a Depozitului?
Dumnezeule. Legea lui Lavoisier de conservare a masei substanţelor.
Materia nu poate fi creată, nici distrusă. E ceasul lui Lavoisier, nu?
Poate reconstitui materia cumva, nu?
Slavă cerului. Ce aştepţi, Artie?
Flutură ceasul şi reconstruieşte depozitul.
Crezi că-i poţi readuce şi pe Steve şi H.G.?
Ascultă-mă, ceasul nu reface materia.
- Nu reconstituie nimic. - Stai, ai spus "nu încă," Artie.
Te rog să ai un as în mânecă.
Artie, acum avem nevoie mai mult ca oricând de o magie a depozitului.
Tot ce-ţi pot spune e că e un fel de cheie
la un fel de dispozitiv de protecţie.
Nu ştiu.
- Artie? - Simţi asta?
Mă simt doar foarte trist.
Exact.
Dumnezeule, nu.
Artie, Artie, unde te duci?
Artie, ce e?
- Era camera de yterbiu. - Ce e aşa important la... ce e?
- Ce e? - Nu mai e nimic.
Era făcută din luteţiu pur. E cel mai dur metal.
Şi speram că va supravieţui şi va proteja...
Proteja ce?
Nu pot fi absolut sigur până nu verific televizorul.
- Trebuie să merg la Leena. - Acum ştiu că şi-a pierdut minţile.
Nu se uită niciodată la televizor.
Ceasul ne poate conduce la un artifact.
N-avem idee ce sau unde e artifactul.
- Sau dacă are un revers. - Nici nu ştiu ce poate face artifactul.
- Nici măcar nu ştiu ce face ceasul. - Ar trebui s-o întrebăm pe dna Frederic.
Va şti ce să...
Să înţeleg că dna Frederic nu mai e?
Nu mai e? Cum adică nu mai e?
- S-a prăbuşit, iar apoi... - A dispărut din faţa noastră.
Doamna Frederic e moartă?
Stai, deci când a fost distrus Depozitul...
- Ce-a fost Depozitul? - Distrus?
- Bomba a distrus tot locul? - Ascultă-mă.
Vă rog! Dacă vom trece peste asta, trebuie să vă concentraţi.
Leena, Claudia...
Bomba pusă de Walter Sykes a fost mai puternică decât ne imaginam.
Am supravieţuit pentru că H.G. Wells ne-a izolat de explozie, iar ea a murit.
Dumnezeule.
Pete, Myka... Dna Frederic, ca paznică
a Depozitului 13, avea o conexiune de el,
şi când s-a dus, a dispărut şi ea.
Trailer.
Bine, uite...
Trage aer în piept şi hai, da? Bine, hai. Hai, Artie.
- Foloseşte ceasul. - Ceasul?
- Care ceas? - Ceasul lui MacPherson?
- Artie, credeam că nu ştii cum merge. - Nu ştiu.
- Nu ştim nici dacă are un revers. - Da, dar ce contează?
- Trebuie să ne gândim la pericolul ăsta. - Cui îi pasă? Dna Frederic e moartă.
Steve e mort. H.G. e moartă.
Ştiu. Am văzut-o murind.
Dar oamenii mor în fiecare zi.
Uneori e vorba de oameni la care ţinem,
şi uneori sunt oameni pe care-i iubim.
Trebuie să ne asigurăm că nu suntem egoişti.
Yterbiul. Camera de yterbiu.
- Artie, ce e cu camera de yterbiu? - A dispărut.
Ce? Ce e acolo?
- Cutia Pandorei. - Ce?
Ce înseamnă asta?
Nimeni nu poate să-şi dea seama exact
de ce a fost acest declin subit
pe fiecare piaţă financiară deschisă.
Indicele Dow Jones a pierdut 58% din valoarea sa în ultima oră.
Cursurile valutare din toată lumea sunt în cădere
în această estompare financiară uimitoare
de care experţii vorbesc că poate fi reacţia întârziată
la tulburarea ce a afectat economiile lumii în aceste luni recente.
Ca rezultat, au izbucnit revoltele şi furturile
în zeci de oraşe principale.
Lester Holt ne vorbeşte despre o turnură şi mai bizară a evenimentelor.
- Lester? - Mulţumesc, Ed.
În zeci de mari oraşe din lume,
panica de azi dimineaţă tinde spre numeroase
sinucideri individuale şi de grup.
În New York, au fost cel puţin 16 incidente raportate.
Martorii spun că, în cele mai multe cazuri, victimele erau copleşite de depresie,
şi asta le-a dus în final să-şi ia propria viaţă.
Stai, spui că toate astea
au fost cauzate de explozia de aici?
"Şi pe fundul cutiei Pandorei,
nu a rămas decât speranţa."
Când Depozitul a fost distrus...
Lumea şi-a pierdut speranţa.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
WAREHOUSE 13 Sezonul 4 Episodul 1
"Barbosa." Idei?
- Ce mai spune? - Nu ştiu, nu mai văd nimic.
- Poate dacă aveam microscop... - E portughez.
- Şi un nume de familie. - E probabil numele ceasornicarului.
Artie, uită-te. Acolo.
"Carregar o Botao."
- Nu ştiu ce e. - E în portugheză, "apasă butonul."
Serios? Tot vă surprinde asta?
Să vedem.
- N-a fost nimeni vaporizat. - Artie, uită-te.
Văd. S-a transformat în cronometru.
Dă-mi să văd. Un cronometru de 24 de ore.
Da, dar n-a început de la 24 de ore.
A început pe la 23 de ore. De ce?
Pentru c-a început să numere
de când a fost distrus Depozitul, şi doar atât ne-a mai rămas.
- Până când? - Orice ar fi protecţia asta,
poate că trebuie s-o folosim în următoarele 23 de ore.
Şi poate că, odată ce-o găsim, ne va da 24 de ore.
Bun, avem în jur de 23 de ore
să găsim... ce naiba o fi chestia asta, şi e oriunde în lume?
Îmi plac castorii. Iau eu Canada.
Artie, uite. Spatele ceasului e... deschis.
E deschis.
Nimic. Nu e nimic.
- Niciun simbol. Ar trebui să fie ceva. - Diamante negre.
- Unde? - Aici.
De obicei ceasornicarii folosesc... rubine.
- N-am mai văzut folosindu-se diamante. - Are dreptate, sunt diamante negre.
- Ce înseamnă asta? - Leena, adu pompa cu ac.
- Artie, ce faci? - Artie?
- Unde te duci? - La Depozit.
Ştii c-a explodat, nu?
N-ar trebui să ne dăm seama ce face protecţia?
Exact asta fac.
Acolo! Pete!
Da, bine, bine.
Ştiam că nu e greutate de reglare.
Stai... mingea de fotbal nu e un artifact?
- Găseşte artifacte. - Nu, culege constant informaţii
despre diverse artifacte din lume.
În mod normal descarcă informaţia în sistemul Depozitului.
Acum că avem un indiciu... "diamant negru"...
mingea e singura noastră resursă.
Am încercat în Google, Bing, Altavista,
Yahoo, Hotbot, Galaxy, Gigablast, Alexa, şi Cuil,
şi nu găsesc nimic despre diamantele negre asta dacă nu vrei bijuterii, tatuaje.
Internetul e departe de minge.
"In hoc signo vinces."
- "Prin acest semn, cucerim." - E moto-ul Templierilor.
Urăsc să dau de Templieri.
Mereu sunt intenşi, şi sunt extrem de devotaţi
oricărei sarcini li se dă.
Da, ar fi enervant.
"Richerenches." E în sudul Franţei.
Era o sectă ascunsă în Richerenches.
Cred că din secolul al XVI-lea.
- Şi provenea din Templieri. Periculoasă. - Am găsit.
"Confreria Cavalerilor Diamantului Negru."
Internetul ştie tot.
Se pare că mergem în Franţa să găsim... tot nu ştim ce, aşa e?
O să ştim când îl găsim. Leena, trebuie să vorbeşti cu dl Keeler.
Regentul din magazinul alimentar. Cel care ne-a dus la seif?
Da, are şi un master în istorie universitatea din Rapid City, şi are acces
la biblioteca Regenţilor de acolo.
- Ai nevoie de el să faci cercetarea. - Ce cercetez?
Un plan, nu?
Dacă vom retrăi cumva ziua, avem nevoie de un plan să oprim bomba.
Exact.
Leena, va trebui să cercetezi şi să localizezi un artifact
care a fost în Depozitul 13, şi dacă putem şterge 24 de ore,
un artifact pe care-l putem folosi să dezamorsăm bomba lui Sykes.
Cât de greu poate fi?
- Bine jucat. - Mulţumesc.
Avem exact 22 de ore şi 18 minute
să ajungem la Richerenches, să găsim artifactul,
să ne dăm seama ce face, să ne întoarcem suficient de mult în timp
să oprim distrugerea Depozitului.
Grozav, ce ar putea merge prost?
Eu nu merg.
- Ce? - Dar, Claudia...
E deja prea târziu, nu? Nu vom ajunge acolo la timp.
- La timp pentru ce? - Trebuie să încercăm.
Să ne întoarcem suficient de mult ca să-l salvăm pe Steve.
Nu, iau metronomul. Îl aduc înapoi.
Îl aduci unde? Într-o lume fără speranţă? Bine, înţeleg.
Înţelegem cu toţii. Toţi am pierdut pe cineva la care ţinem.
Şi dacă trăieşti suficient de mult, se întâmplă iar şi iar.
Ascultă, Claude.
Avem nevoie de tot ce avem acum.
Avem nevoie de tine.
Să nu crezi că s-a terminat.
O să-mi amintesc ce am de făcut,
şi nu mă va opri nimic din a face asta.
- 10 ore, 28 de minute rămase. - De ce sunt peste tot semne pentru trufe?
Mai exact trufe Perigold. Sunt cunoscute ca trufe negre diamant.
Faţa publică a confreriei e colectarea şi licitarea trufelor pentru biserică.
- Nu există multe informaţii despre ei. - Sunt o sectă foarte secretă.
- De ce e aşa rece în mijlocul verii? - De fapt, nu e frig.
- Glumeşti? Îngheţ. - E o manifestare a pierderii speranţei.
Minţile noastre încep să interpreteze vremea şi muzica,
sunetele, culorile, într-un context mai întunecat.
Creierele noastre produc mai puţină endorfină.
Aşa se explică de ce Pete nu s-a dat la stewardesă.
Ştiu, nu? Parcă nu sunt eu însumi.
Putem controla pierderea speranţei dacă ne concentrăm pe emoţiile noastre.
Eu folosesc mânia. Merge destul de bine.
Artie, acolo e comanderia.
- A fost mutată. - Stai. "Barbosa."
- Nu e numele companiei? - Da, hai să luăm taxiul.
Presupun că şi voi
i-aţi observat pe cei doi ce ne urmăresc?
- Da, din staţie. - Nu se ascund foarte bine.
E teritoriul confreriei. Nu trebuie să se ascundă.
Puteau măcar s-o facă provocatoare.
Din curtoazie profesională? Bună, băieţi!
- Cine are franci? - Euro.
Bonjour. Bine, Allonsy.
- Pune-ne la curent. - Forţa percutantă
a casei Masoneriei a fost alimentată de ura regimului Nazist.
De asta e aşa puternică.
Mai mult ca orice război din istorie, campania lui Hitler a fost dusă de ură pură.
- Un artifact al păcii îl poate contracara. - Sună rezonabil.
- Vreo idee? - Ceva de-al sergentului Shriver?
- A fost primul director al Corpului Păcii. - Da, sau primul tratat semnat vreodată.
- Trebuie să avem asta. - O rachetă ce face pace.
De asta nu e departamentul meu.
- Vom găsi ceva, Artie. - Bine.
Presupun că nava mamă extraterestră vă va duce acasă?
Asta e o provocare suficientă pentru tine?
Da, mult mai bine, mulţumesc.
Artie, uită-te la uşa din spatele lor.
Carbonado e numele mineralul diamantelor negre.
Şi înseamnă că probabil acolo trebuie să mergem.
Eu şi Myka vom distrage atenţia confreriei. Voi găsiţi şmecheria magică.
- Nu e şmecherie, e protecţie. - Mă rog, atât timp cât e magică.
Aveţi grijă pentru că tipii ăia nu se vor gândi de două ori să vă ucidă.
- Care e planul? - Plan? Nu, doar aia aveam.
Tu ai de obicei toate planurile.
- Ce? - Glumesc. Uită-te aici.
Bună, băieţi! Ce mai faceţi?
Cred că mă puteţi ajuta.
Caut vechiul magazin de trufe.
Ştiţi ceva? E în ghidul meu al Franţei,
şi i-am promis soţiei că-i cumpăr ciupercile alea care-i plac.
Uite-o! Vino. Nu, vino, scumpo.
Uită-te la faţa ei.
Îi place să pună... ciupercile în salată.
E cam nebună cu ce e sănătos, ceea ce se pare că voi înţelegeţi.
Poţi, uriaşule? Doamne, ce mare eşti.
Dumnezeule.. nu eşti gay, ci cu mintea deschisă.
Serios, ăsta era planul? Să-l loveşti pe cel mare?
Am ajuns.
- Ai idee ce căutăm? - Căutăm orice nelalocul lui.
Dacă au ascuns un artifact aici, au nevoie de un indiciu sau hartă.
E o nebunie. E mai mare ca o baghetă?
E un tirbuşon antic? Produsele de patiserie ale lui Napoleon?
- Poate fi orice. - Stai puţin.
Uită-te la asta.
Vezi diferenţa între asta şi asta?
Da, e un spaţiu între butoaie şi zid.
E chiar lângă el. Pe furiş.
E ceva legat de butoaie ce...
Ceva legat de butoaie...
Da! E o şină sub.
Gata, uşor.
- Ai găsit o şină. - Şi mi-am rupt spatele.
Cred că e vertebra L4. Nu, L5.
Ştii ce? Trage-mă de umeri.
- Pune genunchiul... - De parcă se va întâmpla asta.
Ajută-mă să le trag.
- Trage mai tare. - Trag. Ţi-am spus că mi-am rupt spatele?
Trage, bunicuţo!
Nu!
Poate e altceva.
Nu, nu te lăsa bătut niciodată, nu te preda.
Lasă-mă o secundă. O să mă uit la asta.
Şase butoaie, aceeaşi etichetă, aceeaşi tăietură.
Aceeaşi... E aşa evident.
Aşa e mai bine.
- Din nou. - Bine.
Bine, ridic.
- Încă eşti expertă la intrat prin efracţie. - Ca furtul unei biciclete.
Te descurci şi la spartul pereţilor?
Vom afla, nu? Să sperăm că Pete şi Myka sunt bine.
Ursuleţule, mă laşi pe mine să fac asta?
- Acum vezi de ce era important să vii? - Da.
Mi te imaginez încercând să treci. "Ajutor! Sunt blocat!"
- "Îmi chiorăie burtica." - Încetează.
- Ursuleţ prostuţ. - Destul.
Ce vezi?
Claudia, mă auzi?
- Eşti bine? - Da.
Cred c-am găsit ceva.
- Am găsit ceva, nu? - Dumnezeule.
E un astrolab.
Şi dacă citesc asta bine,
i-a aparţinut lui Ferdinand Magellan.
Cred că pentru asta e "M"-ul de pe ceas.
De asta e un cronometru de 24 de ore.
Pentru că Magellan a fost primul care a navigat în jurul lumii.
- Ai fost atentă în clasa a cincea? - Da, acum gândeşte-te la copilărie,
şi aminteşte-ţi ce ţi-a spus când a traversat linia internaţională a datei.
Nu mă satur deloc de comentarii din astea.
Dacă asta e protecţia, înseamnă că are ceva în ea.
Ceva ce şterge 24 de ore, dar...
- Dar ce? - Alidada...
ocularul ce fixează centrul... lipseşte.
Asta foloseau marinarii
să se uite şi să ia direcţia.
Probabil încă e aici.
Nu e foarte adânc, doar vreo 366 m
înainte să dai de rocă.
E o bucată dreaptă de alamă,
îndreptată la fiecare capăt.
Te rog. Cine nu ştie cum arată o alidadă?
Nu e nimic aici, Artie.
- Absolut nimic. Poate... - Aia ne aparţine.
Nu înţelegi.
- Lumea şi-a pierdut speranţa. - Nu, prietene.
Tu nu înţelegi.
Nu te pot lăsa să iei astrolabul.
- Pune-l înapoi. - Nu, nu.
- Ascultă-mă. - Pune-l înapoi.
Acum. Nu-ţi voi spune a doua oară.
Claudia, înapoi!
Nu!
- Ai noroc, Pete? - N-are sens să încercăm să intrăm aşa.
E o capcană. Nu vom reuşi să trecem de poarta de fier.
Trebuie să fie un declanşator sau ceva s-o luăm de aici.
- Claudia, vezi altă ieşire? - Nu.
Oricum am picioarele blocate sub pietre.
- Nu mă pot mişca. - Trebuia să fi văzut asta.
Era aşa de evident. Ce naiba făceam?
Luai astrolabul lui Magellan, Artie.
Am doar jumătate. Şi cu ce preţ?
Deja vedem reversul acestui lucru
înainte să profităm de beneficiile lui.
Artie, o vom scoate de acolo.
- Mereu e o cale, nu? - Da.
Nu vă pierdeţi speranţa. Găsiţi a doua parte.
Dacă o faceţi să meargă, nici n-am intrat aici, nu?
Are dreptate, trebuie să ne concentrăm pe scopul nostru.
Trebuie să ştergem ultimele 24 de ore.
- Da, dar unde e cealaltă parte? - Alidada.
Nu era cu discul. Poate fi oriunde.
- Poate fi oriunde în lume. - Scrisul de pe ceas era portughez, nu?
- Magellan era portughez. - Barbosa era portughez.
Duarte Barbosa, căpitanul vasului lui Magellan.
Victoria.
Nu te uita la mine. Probabil eram la wrestling.
Poate e ceva pe ceasul ăsta.
Ceva să-l lege de astrolab ca să ne spună ceva.
Artie, priveşte.
Ştiu. E din nou ceas.
Da, dar arată ora greşit.
4:18? 4:18? Ce simbolizează?
Poate fi longitudine/latitudine.
4 nord/18 est e mijlocul junglei
în centrul Republicii Africane.
4 sud/18 est e în mijlocul lui Congo.
N-am putea ajunge nicăieri la timp.
4 nord/18 vest, mijlocul Atlanticului.
- 4 sud/18 vest, idem. - 18 aprilie?
1775. Drumul nocturn al lui Paul Revere. Nici nu trebuie să caut asta.
În 1881, Billy the Kid a evadat din închisoarea Lincoln
din New Mexico. 1906.
- Cutremurul din San Francisco. - 1923.
- S-a deschis stadionul Yankee. - 1930.
BBC nu anunţă nicio ştire în acea zi.
Poate nu e o dată. Alte opţiuni?
Codul poştal 418 e Quebec.
Anul 418, nu s-a întâmplat nimic notabil.
Dar data militară? 16:18...
Sau asta doar complică lucrurile? Nu ştiu.
- Nu, ştii ce? Lasă. - Stai, 16:18. Capitol şi verset!
- Capitol şi verset! - Păreţi fericiţi.
L-am rezolvat? Dacă "M" nu vine de la...
- Nu vine de la "Magellan," e de la... - Un capitol din Biblie!
- Leena! - Caut acum.
Singurii "M" din Vechiul Testament sunt Miheia şi Maleahi, şi n-au cartea 16.
În Noul Testament ar fi Marcu sau Matei.
Ne-au pus să citim Biblia mult la spitalul psihiatric.
- Cred că aşa îşi păstrau finanţarea. - Marcu 16:18: "Şerpi vor lua în mână"
şi chiar ceva dătător de moarte de vor bea nu-i va vătăma."
Sper că nu va trebui să bem venin de şarpe
să găsim chestia asta. O s-o fac...
dar sper să nu fie nevoie.
Matei 16:18: "Şi Eu îţi zic ţie, că tu eşti Petru "
şi pe această piatră voi zidi Biserica Mea
şi porţile iadului nu o vor birui."
- Petru. - "Pe această piatră."
- Vaticanul. - Alidada e la Vatican.
Ascultă: piatra de temelie a catedralei Sfântul Petru
a fost pusă în 1506, 18 aprilie.
- Chiar şi eu ştiu unde e. - Voi căutaţi un artifact pentru pace.
Nu-ţi face griji, vom găsi ceva.
- Pa. - Şi Artie, Artie, Artie...
- Uite, ceasul e iar cronometru. - Ce?
Mai avem exact 8 ore şi 57 de minute
să ajungem la Roma, să intrăm la Vatican la mormântul lui Petru să găsim alidada.
Hai să mergem.
- Eu rămân. - Mykes, rămân eu.
Încă mai sunteţi acolo?
- Da, Claude, nu-ţi face griji... - De ce?
Plecaţi de aici. Uitaţi de mine, luaţi chestia aia s-o faceţi să meargă.
Plecaţi acum. Trebuia să fi plecat deja.
- Bine, Claude. - Îl vom lua, promit.
Sau ne vom întoarce.
Nu, nu, nu, Pete! Nu, nu, nu! N-avem timp.
- Avem mai puţin de două ore. - Artie, e mai rău, nu?
Da, atunci când nu e speranţă,
oamenii sunt înfricoşaţi şi haosul pune stăpânire.
Ăsta e restaurantul.
- Doamne ce foame îmi e. - Serios? Acum?
- Nu am venit să mâncăm. - Armata călătoreşte pe burta sa.
Mă scuzaţi. Sunt un vechi prieten de-al lui Giancarlo şi mă întrebam...
Giancarlo a murit cu ani în urmă. Eu sunt proprietara acum.
E târziu şi pe străzi e nebunie.
Închidem înainte să fie probleme. Trebuie să plecaţi acum.
Alberto, nu, nu, nu.
- Ce căutăm aici? - N-ar trebui să intrăm în catedrală?
Nu, în pivniţa lui Giancarlo e un vechi tunel ce duce direct în catedrală.
Oamenii intrau prin efracţie la Vatican?
Când a fost construit tunelul, îl foloseau să se furişeze afară.
Bine, cum trecem de Brunhilda?
- Exact. - Voi staţi aici.
Ce vei face?
Nu mai avem timp, nici opţiuni. Pregătiţi-vă să găsiţi tunelul.
Am mai văzut privirea aia. Lasă capul jos.
- Dumnezeule! - La revedere!
- Du-te! - Ce? Stai.
- Hai să mergem. - Artie, are probleme.
Du-te.
Acum ori niciodată.
Haide.
Bine, bine.
Mormântul Sfântului Petru e cu un nivel sub noi.
Biserica l-a sigilat acum o sută de ani,
dar dacă îmi amintesc bine, are un sistem de lift.
Bun, este...
Dumnezeule, mai avem 30 de minute.
Artie, am un presentiment straniu aici.
- Bun sau rău? - Nu ştiu. Ambele. E ciudat.
Bun atunci... ceva foarte întunecat.
Stai. Uită-te la asta.
Mi se pare a fi un lift.
- Dar cum... - Cabluri.
- Avem nevoie de Claudia. - Nu, bătrânul câine mai are ceva scheme.
Se pare că ţi-ai pârlit puţin blana acolo, Scrappy.
Da, nu am reuşit.
Şi aşa cobori în mormântul Sfântului Petru.
- Ce? - Presimţirea, Artie.
Una mare. Nu ştiu. E ceva.
Dumnezeule. Alidada.
Uită-te în oglindă. Busola.
E chiar aici.
Grozav.
Iară voi.
- Partenera mea m-a învăţat asta. - În spate!
Am luat-o, Artie.
Am luat-o.
- Dumnezeule. - Trebuie să-l vezi pe celălalt.
Cred că are...
Cred că m-a lovit bine, Artie.
Nu a durut iniţial, dar...
Acum cam doare.
Doare rău. Chiar doare rău, Artie.
Nu vorbi. O să opresc sângerarea.
Dar asta e tot, nu? Asta era...
De asta aveai nevoie?
O avem?
Da, Pete, bine. Ai luat-o.
Va fi bine.
Va fi bine, bine.
Va fi bine, nu?
Nu o să-mi amintesc?
Ce?
Că mor.
Nu. Nu, Pete.
Nu îţi vei aminti.
Dar eu da.
Eu da.
- Artie, ce e? - Pete.
El...
A găsit alidada.
Putem începe. Dar nu mai avem timp, aşa că spune-mi
că ai ceva să contracareze cu bomba.
Dhoti a lui Gandhi.
Haina purtată de Mahatma în timpul postului pentru non violenţă.
Am văzut-o în inventar. A fost luată după ce a fost asasinat.
Se spune că emană pace pură.
- Credem că e cea mai bună soluţie. - Bine.
Urează-mă...
urează-ne noroc.
De ce?
Dumnezeule.
Te rog... spune-mi de ce.
Nu pot. Îmi pare rău.
S-a întâmplat ceva. Ceva...
ceva irevocabil?
Cred c-o pot repara. Ştiu că pot.
Dacă faci asta, nu poţi spune nimănui.
Oricui îi vei spune
ceea ce faci va fi în mare pericol.
Bine.
Dacă foloseşti astrolabul, vei crea un rău propriu ţie.
Un rău ce va trăi cu tine pentru tot restul vieţii.
- Artie, slavă cerului. - Da, era pe aproape.
Ascultă. Trebuie să-l găsim pe Sykes, nu?
Probabil e... Ce... Artie, ce e?
- Te simţi bine? - Ce?
Da, sunt bine.
Da, erai legată, acum eşti liberă.
- Artie, ce e? - Nimic.
Sigur, da.
- E o bombă în scaunul lui Sykes. - Ce?
- E o bombă în scaunul lui Sykes! - De ce ar avea o bombă...
Pentru că vrea să distrugă Depozitul. Vrea să-l arunce în aer.
Da, are sens. De asta a aşteptat zeci de ani...
- De unde ai ştiut? - Să mergem pe culoarul Rajghat 1948.
- Trebuie să facem asta acum. - De ce faci mereu asta?
Asta e zidărie din Casa Comunelor din Anglia.
Da, e îmbibată cu ura pentru regimul nazist în timpul războiului-fulger.
- Unde e? - Sigur avem haina lui Gandhi?
Acolo sunt sandalele. Acolo ochelarii.
- Unde naiba e... - Dhoti! Gata.
Artie, de unde ai ştiut că bomba e în scaunul cu rotile?
Era logic şi cred c-a menţionat asta.
- Şi de unde ştiai de Gandhi... - Nu contează.
- Încă mai cronometrează. - Nu se poate. Ar trebui să se oprească.
Myka, dacă nu facem ceva, chestia asta va distruge Depozitul.
Nu te panica, da?
Ai spus că bomba e alimentată de ură, nu?
Am crezut că pacea pură a dhoti lui Gandhi
va contracara ura pură a lui Hitler.
- Nu e bomba. - Ce?
- Nu e bomba. - Desigur. Ura.
Dacă ura alimentează bomba,
nu trebuie s-o dezamorsăm.
Trebuie să-l dezamorsăm pe Walter Sykes.
Şi Pete îl va împinge în portal, şi va fi pierdut pentru totdeauna.
Stai! De unde ştii toate astea?
Pleacă de lângă el!
Nu, nu! Pete, nu! Trebuie să-l aduci înapoi.
Adu-l înapoi!
S-a oprit.
Îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
S-a dus.
Agent Nielsen, trebuie să fii mai precis.
Cum poţi fi sigur de reabilitarea lui H.G. Wells?
Ştiu cum sună, dar poţi avea încredere în mine?
Să am încredere în tine? Asta e tot?
I-a salvat viaţa lui Myka în Hong Kong,
şi au reuşit să redeschidă portalul, ceea ce ne-a salvat pe toţi.
Ce a făcut H.G. e admirabil, dar un eveniment nu schimbă istoria.
Nu poţi ruga Regenţii să uite de trecut.
De ce nu? Trecutul nu e gravat în piatră.
Ştii, e scris în...
ştii la ce mă refer.
Nu.
Nu ştim, Arthur. Despre ce vorbeşti?
Oamenii se schimbă.
Învaţă. Se dezvoltă.
A avut multe oportunităţi de a ne îngropa.
N-a făcut asta.
Cred că într-o circumstanţă extremă,
o pot vedea pe dra Wells comportându-se...
Eroic. Dacă ar avea ocazia.
Asta e o schimbare de opinie subită şi miraculoasă.
- Nu îţi stă în fire. - Dacă-mi amintesc bine, în trecut,
te-ai opus ca drei Wells să-i fie redată libertatea.
Ideea e că instinctul îmi spune asta, dacă ar fi nevoită,
H.G. Wells şi-ar da viaţa pentru Depozit.
Ştiu asta. Şi cred că merit ocazionalul
"De data asta merg pe instinctul lui Artie."
Nu?
Ne scuzi un moment?
Da, staţi cât aveţi nevoie.
Mulţumesc.
Suntem înclinaţi să ne bazăm pe instinctul lui Artie, cum se cere.
- Asta se va discuta cu Regenţii. - Desigur.
Dar având în vedere recomandarea ta, nu văd nicio problemă.
Mulţumesc mult, dle Kosan.
Apreciez asta. Mulţumesc.
Am mult de lucru...
Se întâmplă ceva ciudat.
E Depozitul 13. Nu se întâmplă mereu ceva ciudat?
Nu aşa.
Sigur ştii la ce mă refer.
Arthur Nielsen a rămas fără cuvinte?
Ai făcut ceva.
Nu fii ridicolă. N-am făcut nimic.
Nu am rămas fără cuvinte. Doar că n-am nimic de zis.
Îţi voi spune...
Dumnezeule.
Nu mă judeca.
N-am avut de ales, nu?
N-am dormit de două universuri paralele.
Sunt epuizat.
Vei crea un rău
al tău propriu.
Nu!
Nu! Nu!
Nu!
Artie? Claudia a plecat.
A dispărut în mijlocul nopţii.
Şi acel rău va trăi cu tine
pentru tot restul vieţii.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro