Voi începe din partea stângă a abdomenului tău.
Leiomiomul este pe peretele intestinului tău
şi, deoarece e atât de mic, îl voi scoate pe cale laparoscopică.
Facem schiţe ca să înţeleagă bolnavii...
ce vrem să facem, ce ar putea merge greşit...
totul ca să le explicăm că încercăm să le schimbăm soarta.
Ne petrecem zilele schimbând soarta oamenilor.
Şi, de asemenea, va trebui să îndepărtăm şi o mică parte din jejunul tău,
apoi voi anastomoza cu staplerul capetele rămase,
pentru că aşa se face operaţia.
- Aşa? - Da.
Mamă, te rog să nu o hărţuieşti pe dna dr Reid.
N-o hărţuiesc, vreau doar să ştiu
tot ce se poate despre operaţia ta.
Îmi pare atât de rău, dr Reid.
Nu-i nimic. Acum mă puteţi întreba orice.
Nu aţi făcut bine că aţi spus asta!
Sandhya tot spune că are o tumoare,
dar că aceasta nu e cancer.
Spune adevărul sau doar spune aşa ca să nu-mi fac eu griji?
Leiomioamele sunt rareori maligne, dar după ce vom scoate tumora,
o vom examina sub microscop şi vom fi siguri 100%.
Am planificat o petrecere înainte de nuntă
pentru Sandhya, o "puja",
dar e week-end-ul următor şi mi-e teamă că
nu va fi recuperată după operaţie până atunci.
Deoarece o operăm pe cale laparoscopică,
va putea merge acasă până seara.
Sandhya Ahuja?
Da.
Acesta e Victor.
El te va pregăti pentru operaţie
şi apoi ne întâlnim în sală.
Bine.
Vino cu mine. Pe aici.
Cum te simţi?
Imediat ce termin, vin să vorbim.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Va fi bine, mamă.
Bună. Ce s-a întâmplat?
Bună, te cautam.
- Încă o favoare. - Spune.
Voi aduce azi o maseuză pentru Charlie.
O maseuză!
Se numeşte Ashley.
Ashley.
Ştiu. Pare nume de blondă.
Cu nişte sâni mari.
Ar vrea Charlie!
Oricum, motivul pentru care o aduc e
pentru că lucrează cu bolnavii în comă.
Nu mă judeca.
Nu. Fiecare mic efort ajută.
Deci te superi dacă te rog să o supraveghezi puţin
şi să mă anunţi când ajunge?
- Sigur. - Super.
UIte cum vin şi necazurile.
Dawn.
Alex, bună.
- Bună. - Bună.
Îmi pare rău că apar neanunţată.
Mă aflu aici pentru o conferinţă de noi terapii vasculare.
Bine, vrei să-l vezi pe Charlie?
E în regulă?
Desigur. S-ar bucura că eşti aici.
Cum te simţi?
Mă simt chiar nasol.
Aproape să cad pe drumul încoace.
Ai băut?
E 10:00 dimineaţa.
Te-ai drogat.
Nu.
Nu iau niciun drog.
Bine.
Voi chema o asistentă.
Îţi va măsura temperatura şi tensiunea arterială.
Sunt sigur că eşti doar răcit.
Nu sunt răcit.
Astea sunt infectate!
Din ce sunt făcute coarnele?
Implanturi de silicon.
Vor fi de două ori mai tari şi mai lungi când voi termina.
Pariez că aşa le spui tuturor fetelor.
Te deranjează dacă le ating?
Nu.
Ştiu care e problema,
deci n-ai putea să-mi dai nişte antibiotice
ca să pot pleca de aici?
De fapt, cred că vei avea nevoie de mai mult decât antibiotice.
Aşteaptă aici, bine?
Bine.
Nu e mai bine.
Dar nici mai rău.
Nu, nu înţelegi ve vreau să spun. Nu se mai face bine.
Alex, nu te lua cu ea la harţă. Doar respiră adânc.
Ce-ai vrea să spun? Vin aici în fiecare dimineaţă,
sperând că aceea va fi ziua în care îşi revine.
- A avut pneumonie? - Da şi s-a vindecat.
Acesta e sufletul pierdut?
Omul pentru care am fost solicitat?
Ca să...
îl aduc înapoi printre noi?
Tipul ăsta nu mă atinge! Nu permite asta.
Tu eşti Ashley?
Aşteptai o doamnă.
E o greşeală obişnuită.
Ashley.
Şi chitara pentru ce e?
Păi, muzica înseamnă libertate.
Bine. Tocmai discutam ceva.
Ne poţi lăsa puţin singure?
Timpul meu e plătit de banii tăi.
Mulţumesc.
Terapie de trezire din comă.
Tu ai sugerat-o.
Unde l-ai găsit, la o şcoală de clovni?
A avut recomandări serioase.
Ştii ceva? Nu ştiu de ce trebuie să mă justific faţă de tine.
Nu tu eşti zilnic lângă el.
Exact. Eu am perspectivă,
şi ceea ce văd... şi nu că mă iau de tine...
Văd că Charlie nu îşi revine.
Îşi va reveni.
Trebuie să mă întorc la conferinţă.
Mi-a făcut plăcere să te revăd, Alex.
Nu te îndoi de tine. Mă cunoşti mai bine ca oricine.
Sunt chiar...
aici.
Îţi administrăm nişte medicamente, Sandhya.
Te vor adormi.
Bine.
Şi aici e doar oxigen.
Hei, dr Reid?
Sunteţi măritată?
Sunt logodită, de fapt.
- Şi eu. - Am auzit. Felicitări.
Da. Sanjay.
Seamănă cu Hrithik Roshan.
Bollywood star. Delicios.
Sandhya, poţi număra de la zece înapoi, te rog?
Zece...
E adormită. Sevofluran.
Gata.
Bine.
Să-i scoatem tumora acestei femei,
ca să ajungă la timp la templu.
Intestinul arată bine.
Ţesuturile sunt bune.
Nu mai văd alte tumori.
Ne vom ocupa de asta imediat.
Cum e?
- Tensiunea arterială creşte. - Temperatura?
Creşte de asemenea. 39,4.
Nivelul CO 265%. TA 150/100.
Trebuie s-o hiperventilăm. Scot trocarele.
Opreşte-i sevofluranul. Trece-o pe oxigen 100%.
Trece-o pe propofol.
Temperatura? Tot creşte. 40.
- Trebuie să i-o scădem. - Unde T anormale pe ECG.
Are hiperpotasemie. Are hipertermie malignă.
Aduceţi-mi kit-ul de hipertermie malignă!
Are nevoie de dantrolen, împachetări reci.
Suturez plăgile acum.
Bolnava are convulsii. Avem o urgenţă.
- Mişcaţi-vă cu toţii, acum. - Da.
Gata? Are nevoie de dantrolen.
Trebuie să-i scădem temperatura sau va intra în stop.
Perfuzie în bolus cu ser fiziologic rece!
Arde! Haide, Sandhya.
Unde-i kit-ul meu de HM?!
- Mă ocup, doctore. - Nu te poţi mişca mai repede?!
Nu. Taci ca să ne putem concentra.
Ce se întâmplă?
O reacţie adversă la anestezic. Nu scria în fişa ei.
Deja îi administrăm dantrolen, dar trebuie să-i scadă temperatura.
Şi îi scade? Temperatura scade. 39,2.
Trebuie să scadă mai rapid. Haide!
Temperatura 39,2. 39.
- Bun. Dioxidul de carbon? - 50% şi scade.
Undele T se normalizează. Pupile reactive. Haide!
Am rezolvat-o.
Asta-i o veste bună, dacă nu i-ai prăjit creierul.
Făcuse doar anestezii locale, nu şi generale.
Nu avea istoric familial de hipertermie malignă.
De ce a durat atât de mult până să-i administraţi dantrolene?
Ne-am mişcat cât de repede am putut.
Da, şi atunci de ce nu se trezeşte?
Du-o în AŢI. Pune-l pe Shahir s-o vadă.
Ce-i spunem familiei?
Le spunem ce ştim, că a avut o reacţie
la anestezic. Că e inconştientă.
Da, dar pupilele sunt reactive.
Reacţionează la stimuli, şi asta-i o veste bună.
- Reid, nu eşti neurolog. - Ştiu asta,
dar nu vreau să sperii familia Sandhyei
până nu ştim sigur ce se întâmplă.
Şi eu nu vreau să le dăm speranţe deşarte.
N-o putem trezi şi asta nu-i în regulă, bine?
Bun să încercăm 45 orizontal.
Bine.
Nu ştiu.
Nu-l ştiu pe ăla.
Ce s-a întâmplat?
Credem că Sandhya a dezvoltat o reacţie la anestezic.
Nu am putut termina operaţia.
E bine?
Acum e stabilă.
Trebuie să-i mai facem şi alte investigaţii.
O putem vedea?
Nu încă. E inconştientă.
Aşa ceva nu se întâmplă!
Dnă Ahuja, în astfel de situaţii,
lucrurile se pot schimba rapid
şi în funcţie de ce aflăm,
vă promit că nu există niciun motiv pentru care Sandhya nu se va trezi
şi să plece de aici mâine, bine?
Ascult-o, mamă! E doctor.
Ştie ce spune.
Dr Reid.
Vin să vă anunţ de cum aflăm ceva.
Bine.
Puţin e mult, Reid.
Îţi dai seama că aceste implanturi sunt ilegale, nu?
Îmi poţi da ceva pentru ele
ca să pot pleca?
Aşteptăm rezultatele analizelor.
Trebuie să apară imediat.
Unde ţi-ai făcut astea?
Am propriul salon de tatuaj.
Fac de toate, de la cercei în buric până la prinţul Albert.
- Ştii ce-i ăla? - Da, ştiu.
E un inel prin glandul penisului.
Îmi desfăşor afacerea de cinci ani fără probleme.
Tot ce vezi... mi le-am făcut singur.
Deci tu ţi-ai făcut şi coarnele.
Cum îţi faci anestezia?
Nu folosesc. E prea periculos.
Bine, deci, Barry, nu?
De fapt îmi zice Karn.
Bine, Karn, ce avem aici înseamnă
două implanturi transdermice infectate.
Sursa contaminării poate fi cuţitul
cu care ai tatuat pielea sau chiar implanturile.
Diagnosticul, dr Lin?
- Celulită. - Cel puţin,
teama mea e osteomielită.
Ce e aia?
Este o infecţie a osului. Trebuie să facem o CT
să vedem dacă a fost compromisă cutia craniană.
Compromisă cum?
Infecţia ţi-ar putea eroda craniul.
Vrei să-mi dai jos coarnele.
- Dacă n-am încotro, da. - Nici vorbă!
Mi-a luat un an să le fac atât.
E hotărârea ta, dar dacă ai osteomielită,
atunci toţi germenii ăia agresivi pot trece de la craniu
în creier, şi dacă se întâmplă asta,
atunci poţi face meningită, abces cerebral şi să mori.
Dar nu vom şti fără o CT,
deci să începem cu începutul, bine?
Da.
Poate vrei să îl rogi şi pe prietenul tău Gavin
să-i facă un consult psihiatric.
Am o presimţire că Damien nu va fi de acord cu tratamentul.
Nu aşa îl cheamă. Ci Karn.
Nici "Karn" nu-i numele lui.
Eşti doctor de nebuni?
Prefer "psihiatru," dar da.
Incredibil.
Vin aici pentru ajutor şi ei mă trimit la tine.
Dr Goran e îngrijorat că vei refuza tratamentul.
Tratat cum? Ca un ciudat?
Pentru că voi sunteţi...
mult mai întregi la minte, nu?
Vreau doar să îţi pun câteva întrebări.
Se poate?
Bine. Minunat.
Deci, Karn,
spune-mi când ai început să-ţi modifici corpul?
Mi-am făcut primul tatuaj la 13 ani,
primul piercing la 16.
Şi ţi le-ai făcut singur?
Da, dar sunt pregătit pentru aşa ceva,
cum eşti şi tu să faci... asta.
Trebuie să fi fost dureros.
Majoritatea oamenilor normali fuge de durere.
Durerea e o atitudine.
Dacă ai un ţel, treci peste.
Care-i ţelul tău?
Nu l-ai înţelege.
Încearcă-mă.
Am un vis despre cum aş vrea să fiu.
Vreau să iau ce sunt înăuntru
şi să-l expun afară.
Vreau să-mi marchez corpul cu identitatea mea,
cu povestea mea.
Şi ce poveste spune acesta?
Mi l-am făcut când a murit tata,
ca să ţin minte, să suport suferinţa.
E o imagine destul de întunecată.
Pai şi tatăl meu a fost un tip dur.
Era militar.
Te-a abuzat?
Nu.
Doar că nu m-a plăcut.
Încerc doar să te înţeleg, Karn.
Îţi operezi corpul mereu.
Şi ce? E corpul meu.
Scufundatul e periculos.
Maşinile de curse. Fumatul. Mâncarea fast food.
Oamenii care fac toate astea...
sunt şi ei nebuni?
Bine.
Îţi mulţumesc că ai vorbit cu mine, Karn.
Cred că asta a fost tot.
Minunat.
Du-te şi spune-i chirurgului să-i taie coarnele nebunului.
De fapt îi voi spune dr Goran
că eşti la fel de întreg la minte ca oricare dintre noi.
Succes.
În fişa lui Charlie scrie că nu răspunde la stimuli.
Niciunul la care să fi văzut eu.
Deci e în stare vegetativă persistentă.
Nu e un termen pe care îl folosesc eu.
Ştii că există sute de studii
despre bolnavii în comă, dr Bell
şi încă nu înţelegem de ce
unii se trezesc şi alţii nu.
Bine, dar... după părerea ta?
Şansele de recuperarea ale lui Charlie sunt mici, dar nu imposibile.
Deci ar putea rămâne aşa pentru totdeauna?
Da. Sau s-ar putea trezi.
Sau ar putea face o escară,
de la ea septicemie şi să moară.
Nu avem de unde şti.
Shahir, vreau să mă priveşti în ochi
şi să-mi spui că tu crezi că Charlie se va trezi.
Alex crede în recuperarea lui Charlie.
Nu vorbeam de Alex. Eu te întreb pe tine.
Nu-ţi pot da un răspuns. Scuze.
Unde vrei să ajungi, Dawn?
Nu mai e vorba de tine.
Nu te amesteca.
Alo? Hei?
Nimeni nu mă poate vedea sau auzi. Tu poţi?
Da.
Slavă Domnului.
Bună.
Am mai văzut asta.
Un tânăr tratat pentru o căzătură
la ski.
Nicio leziune a creierului
cu activitate normală şi a pupilelor.
Nu l-am putut trezi.
Deci nu ai un pronostic.
Următoarele 48 de ore sunt critice.
Poţi spune asta despre fiecare pacient în stare critică.
Nu poţi fi mai exact?
Ori cedează, ori se trezeşte. Aşteptăm.
Şi nu putem face nimic?
- Nu. - În biroul meu în 15 minute.
Vom spune familiei ce ştim,
care, din nefericire, nu e mare lucru.
Îmi pare atât de rău.
Nu-i vina ta, Alex. E o reacţie rară.
Ştiu asta,
dar tocmai voia să se mărite, şi e prea tânără pentru asta.
Nu pot să stau şi să aştept.
Uneori nu avem altceva de făcut decât să aşteptăm.
Spune-le tu asta celor din familie.
Îţi cam vine să te întorci acolo, nu-i aşa?
Întoarce-te în corpul tău şi trezeşte-te!
De fapt, nu.
N-am nicio grabă.
Da. Trebuie să-l concediezi.
Ştiu.
Mel, femeia din salonul 304...
Da, a fost bolnava ta. Ştiu.
Vreau să aflu orice evoluţie a ei,
oricât de mică, bine?
Sunt spionul tău din AŢI.
Întâi Charlie. Acum fata.
S-a întors Dawn să-l vadă pe Charlie?
- Nu. - Bine.
Dacă se mai întoarce, n-o mai lăsa înăuntru.
Nu mai are permisiunea mea.
- Am înţeles. - Mulţumesc.
Ştiu că e simpatic...
Dar îl voi da afară.
În curând...
dar nu chiar acum, bine?
Mi se pare cumva...
liniştitor că e cineva cu Charlie
când eu nu pot fi.
Şi ăsta e un alt coridor.
Oamenii trec pe aici
în drumul lor... spre alte locuri.
Poate pentru tine e plictisitor,
dar eu sunt fericită să iau o pauză.
Accepţi asta chiar foarte bine.
N-aş vrea să-ţi stric plăcerea,
dar s-ar putea să nu-ţi mai...
S-ar putea să mor?
Da.
Şi ai dreptate.
Bănuiesc că ar trebui să fiu speriată, dar nu sunt.
Poate pentru că sunt hindusă şi cred în reîncarnare.
Deci nu ţi-e teamă că ai să mori?
Tatăl meu a murit
şi singura mea alinare a fost
gândul că voi fi din nou cu el,
poate într-o altă lume, poate chiar aici.
Ce crezi că se întâmplă după ce murim?
Ce se întâmplă după ce murim?
Nimic. Murim. Şi ajungem în pământ.
Asta-i tot. Sfârşit.
Aşa spune ştiinţa, iar eu sunt doctor.
Îţi pot spune cum funcţionează corpul uman în detaliu.
Nu vorbesc despre corp.
Nu, tu vorbeşti despre suflet...
sinapsele electrice din creier,
yada yada yada. Tot ştiinţă.
Atunci cum de stau aici de vorbă cu tine?
Vezi tu, partea asta încă n-am înţeles-o.
Asta vreau să spun.
Am terminat evaluarea.
Karn nu e nebun.
Păi sigur nu e nici normal.
Vezi, aici e problema, Joel.
Poate nu-ţi plac alegerile bolnavului,
dar e un om sănătos, capabil să ia decizii.
Super. Craniul lui e tot infectat
şi poate face septicemie, deci trebuie să-i dau jos coarnele.
Caracteristicile corpului său îl fac cine e.
E cine e, deci nu poţi da buzna peste el
şi să-i spui să facă ce vrei tu.
Trebuie să stai de vorbă cu el. Să-l convingi.
Atunci poate îi arăt CT şi
îi arăt locul exact unde creierul său
se transformă în piure.
Am terminat?
Tu te gândeşti vreodată şi la alte persoane?
Altele decât tine?
Nici măcar nu meriţi un răspuns!
Bine.
Sandhya a avut o reacţie rară
la un medicament obişnuit, sevofluran.
Se petrece la 1 din 50.000.
E un anestezic pe care îl administrăm
sub formă de gaz în timpul operaţiei.
Reacţia i-a crescut temperatura
şi i-a afectat creierul.
Va muri?
Există mereu neşansa să apară complicaţii.
Hemoragii interne,
insuficienţă cardiacă, infarct,
dar problema cea mai gravă e că Sandhya e în comă.
În comă?
Ni s-a spus doar că e inconştientă.
Când am vorbit mai devreme,
nu eram siguri.
Cât va dormi?
Nu ştim.
Dr Hamza e un neurochirurg de renume.
El o tratează pe Sandhya, şi, pentru moment,
nu putem decât să aşteptăm.
Mi-ai promis!
Mi-ai spus că se va trezi şi că va pleca de aici.
Azi.
- Dnă Ahuja... - Aşa ai spus.
Ai minţit?
Să mergem, mamă.
Să bem o cafea, bine?
Mi-ai spus că e o operaţie simplă
şi acum fiica mea e pe moarte.
Cum te mai suporţi?
"Vă promit că fiica dv se va trezi azi"
"şi va plec de aici"?
Am spus că asta e o posibilitate. Ştiu că asta e...
Eşti doctor.
Fiecare cuvânt pe care îl spui,
ei se agaţă de el, îl cred,
aşa că de fapt i-ai minţit.
Sandhya nu e Charlie
şi n-ai nici cea mai vagă idee prin ce trece acea familie.
Niciuna.
Winston Churchill?
Da. Seamănă.
Dar reîncarnarea nu e uşoară.
Bine. Atunci cine e?
Oscilez intre Winston...
şi Kurt Cobain.
Ce?
Nu, nu, nu.
Ascultă-mă.
Are obrajii lui Winston,
dar îi simt sufletul mai complex.
Pari trist, Charlie.
Eşti îngrijorat că nu vei avea copii?
Nu.
Mi-e teamă că cei la care ţin mă vor uita
pentru că nu văd decât un corp în comă.
Nici măcar o comă nu-i de ajuns
ca oamenii să nu vadă cine eşti cu adevărat.
De exemplu, logodnicul meu.
Logodnicul meu. N-ai mai spus asta?
Ce mi se întâmplă?
Nu sunt sigur.
Ce e?
I s-a albit piciorul de la genunchi în jos.
Tromboză arterială?
Un cheag de sânge în artera femurală.
I-am făcut o angiografie.
Deci facem trombectomie de urgenţă?
Da. Chiar acum.
- Ce e aia? - Mamă!
Are un cheag de sânge. Trebuie să-l scoatem.
- Trebuie să rămân lângă ea. - Mamă!
- Îmi pare rău, nu se poate. - Nu eu... nu o mai laş...
- Mamă, haide! - Cu tine din nou.
Puteţi sta în camera de aşteptare.
Dr Reid şi cu mine trebuie să ne mişcăm repede.
- Nu. - Mamă.
Voi veni să vă spun cât de repede pot.
Eu... vă rog, dnă Ahuja.
Bine, mamă. Vino, stai jos!
E periculos?
Da.
Dar nu-ţi fă griji.
Dr Reid a mai făcut procedura asta de sute de ori.
Ştie ce face.
Da. Am mai auzit asta.
Să pierzi sau să-i faci rău unui bolnav
e cel mai mare coşmar al unui chirurg,
dar se întâmplă, şi ar trebui să ştiţi
că doctorul vostru se simte îngrozitor.
O cunoşti?
Da. E logodnica mea.
Eşti aproape.
Unde naiba e?
Credeam că e chiar aici.
Poate că nu suntem suficient de jos.
Poate fi lipit de lumen.
Mă uit.
Da.
Uite-l!
E pe peretele stâng. Trebuie doar să trec de el.
Bine.
Pregăteşte-te să umfli balonul.
Bine. Umflu.
Bun. Balon umflat.
L-ai prins.
Să scoatem chestia asta.
Eşti tare!
Pensă vasculară.
Apoi suturez.
Pot s-o fac eu, dacă vrei.
Mulţumesc.
Trebuie să merg la familia ei,
să le dau şi veşti bune, nu numai rele.
Ce şanse crezi că am?
Depinde cât de mult rămâi aşa.
Tu de când...
De peste o lună.
Da. Ştiu. Perspectivele... mele nu sunt încurajatoare.
Doamne! Eu ar trebui să te consolez pe tine.
Ştii ceva?
Luând totul în considerare,
azi a fost o zi bunicică.
Cine e?
Sanjay, logodnicul meu.
Vrei să rămâi...
Vreau să fug de el,
cât de departe pot.
Miller, bolnavul meu... l-ai văzut?
- Karn? - Da.
S-a externat singur, a semnat că refuză tratamentul,
şi a plecat. - N-ai încercat să-l opreşti?
Bineînţeles că am încercat.
Am făcut tot ce am putut,
dar dacă omul vrea să plece, pleacă.
Nu eu fac regulile.
- Karn. - Uită-te pe unde mergi, ciudatule.
Scuze.
Ce-ai spus?
M-am săturat de asta.
- Vrei să facem asta? - Nu. Nu. Nu.
- E în regulă. Karn. Karn. Karn. - Ce are? E turbat?
Delirezi. Trebuie să mă laşi să te ajut.
Nu te apropia de mine!
Poate ar trebui să-l duci la veterinar.
Ar trebui să încetaţi.
- Retrageţi cuvintele!
Să mergem. Haide. Băieţi, încetaţi.
Ajunge!
Karn!
Eşti bine?
Poţi să stai aşa?
N-a vrut să renunţe la coarne?
Nici măcar dacă l-ar fi ucis.
Oamenii sunt ciudaţi.
Da.
E cam dus cu pluta, da,
dar măcar îşi trăieşte visul.
Uite cine s-a înmuiat.
Îi voi tăia coarnele
şi voi curăţa infecţia din craniu.
Eşti tare!
Am avut un iubit cu un piercing în limbă.
Când îl sărutam parcă
mă pupam cu un shish kebab.
Îţi place să povesteşti, nu, Victor?
Da.
Logodnicul meu vine să mă vadă,
şi eu fug.
E un lucru aiurea.
Păi nu cred că a observat,
dacă asta te face să te simţi mai bine.
Ar trebui să mă mărit cu el în week-end-ul ăsta, Charlie,
deci de ce...
Pentru că nu-l iubeşti.
Şi atunci de ce vrei să te măriţi cu el?
Trebuie.
A fost aranjat. E o treabă serioasă.
I-am promis tatei că...
Îţi vei petrece restul vieţii
cu cineva pe care nu-l iubeşti?
Bine.
Ce nu-ţi place la tipul ăsta?
Îmi place să cânt,
dar am cea mai oribilă voce.
Cui îi pasă? Nu?
Am vrut karaoke la nuntă.
A zis nu.
Şi nu e numai asta.
Nu-i place să călătorească.
Vrea copii, ceea ce e minunat,
cu excepţia faptului că nici măcar nu cred că-i plac.
Ştii, am fost însurat cu femeia... nepotrivită...
o dată.
Şi într-o zi, m-am trezit logodit
cu femeia potrivită.
Cum ai ştiut că ea e aleasa?
Pentru că m-a înţeles,
aşa cum sunt.
Şi orice lucru nou pe care l-am aflat despre ea
m-a făcut s-o iubesc şi mai mult.
Când spui că tu cânţi execrabil,
cât de rău sună?
Vorbim rău comparabil cu profesioniştii
sau comparabil cu un amator, pentru că...
Păi destul de rău.
Cântă. Vreau să te aud.
Bine.
E minunat.
Sandhya?
Iar am avut sentimentul ăla ciudat.
Sandhya?
Vino cu mine.
Cred că ştiu ce ai.
Sunt dr Goran.
Sunt Kat, soţia lui Karn.
Mă bucur să te cunosc.
Şi eu. Cum se simte?
Acum, bine.
Da. Ce faci prietene?
- Operaţia lui... - Sunt treaz.
Vrei să-l vezi pe tati?
Deci operaţia a fost un succes.
Am putut îndepărta tot osul infectat.
Te voi trece în curând pe antibiotice orale.
De cum eşti bine, te externez.
Mulţumesc.
Ai o familie frumoasă, Karn.
Sper că te vor mai avea în preajmă.
Ce vrei să spui?
Spun că nu trebuie să te mai "lucrezi".
Fiindcă numai un tip ca tine poate face asta?
Nu, pentru că în afara unei săli de operaţie nu e mediu steril.
Vei face o infecţie, garantat.
Mă voi gândi la asta.
Bine.
Şi te poţi gândi...
pentru că ţi-am salvat creierul azi.
Aşa. Ce altceva?
Dacă reacţia la anestezic a Sandhyei
i-a afectat presiunea intracraniană
şi are microinfarcte în creier?
Am investigat asta. Scanarea de perfuzie e normală.
Nu vede ce este chiar în faţa ochilor ei.
Nu-i poţi spune tu în niciun fel?
Poate putem găsi un medium.
Aşa nu va merge.
Dacă avea encefalopatie?
Ar mai fi rămas cu febră.
- Mai are? - Nu.
Alex, detaşează-te puţin. Asta nu-i doar o comă.
Eşti prea concentrată pe investigaţii. Nu vezi simptomele.
Glumeşti.
Ţi-am spus să scapi de el.
Nu. Acum ce mai e?
L-am prins masând-o pe Sadhya.
Familia ei a plecat puţin şi el s-a strecurat aici.
- Ce? - Îi făceam reiki. N-am atins-o.
Doar îi rearanjam energia.
Bineînţeles.
Crede şi tu puţin.
Nu-i loc pentru credinţă în ştiinţă, Ash.
Nu-i voie să dai buzna peste bolnavi în ATI.
Îmi placi, Alex,
dar dă-l afară sau chem paza.
Îl voi da. Scuze, Mel.
Medicina vestică se concentrează pe boală.
Nu vedeţi întregul, omul întreg.
Dar pentru că eu respect chi-ul, energia universală
care ne înconjoară pe toţi,
Ştiu că Charlie şi Mona Lisa de aici
se află într-o călătorie pentru a-şi găsi echilibrul.
Bine, Ash...
Vezi? Încearcă să comunice cu noi.
Spune: "Sunt încă aici,"
"eu, cea eternă."
De câte ori a făcut asta?
Zâmbetul?
L-am remarcat în timpul sesiunii de reiki.
N-am atins-o. Doar am realocat energiile.
Când mi-am pus mâna peste chakra inimii, a zâmbit.
Acum câtă vreme s-a întâmplat?
Acum vreo zece minute.
Mioclonii repetitive.
Să-l cheme cineva pe dr Hamza.
Avem nevoie de el aici, acum.
Veşti bune, Sandhya.
Se pare că te vei trezi.
Credem că Sandhya suferă de
ceea ce se numeşte status epilepticus.
Corpul ei are convulsii multiple
şi convulsiile, nu reacţia la anestezic,
o ţin în comă.
De ce nu aţi văzut asta mai înainte?
Păi o singură EEG nu înregistrează, dar asta o va face.
Aceasta e o înregistrare continuă a undelor ei cerebrale.
Înregistrează activitatea creierului.
Sperăm că vom găsi un model care să indice crizele.
Şi dacă găsiţi?
Dacă găsim, atunci o punem pe Sandhya pe anticonvulsivante
şi o stabilizăm.
Şi se va trezi?
E o posibilitate. Da.
Pariez că ştiu ce gândeşti acum.
În sfârşit. Un bărbat care-mi poate citi gândurile.
Te gândeşti că...
să fii aici e uşor,
între două lumi.
Nicio nuntă de planificat...
Niciun tată de mulţumit în viaţa următoare
şi nicio mamă în viaţa asta, nu? - Cam aşa ceva.
Aminteşte-ţi ce ai spus
că fiecare lucru nou pe care îl aflai despre logodnica ta
te făcea să o iubeşti mai mult?
Da.
Vreau şi eu asta.
Nu vreau să trăiesc fără aşa ceva.
Sunt nebună?
Nu.
Nu, nu eşti nebună.
Vreau şi asta.
Am 27 de ani, Charlie, şi nu am fost niciodată îndrăgostită.
Serios, pare o crimă.
Chiar e.
Nimic?
S-o lăsăm un minut.
Ăsta e?
Nu mai am prea mult timp.
Vino. Stai jos.
Probabil ţi-au dat fenitoina
pentru că au văzut crizele.
Bine? Va reduce conducerea electrică
între neuronii tăi...
şi va opri crizele. De ce râzi?
Tot timpul doctor.
Hei, nu face mişto. Ştiinţa te-a recuperat, puştoaico.
Mulţumită unui hipiot care-mi gâdila chakrele.
Vezi? Totul e interconectat, Charlie Harris.
Păi, asta ar fi ceva, nu?
Sărută-mă, Charlie!
Doar o dată, până mă întorc.
Sandhya, eu...
Apreciez invitaţia, dar eu...
Nu pot face asta.
Atunci fă-i unei fete un serviciu ca lumea şi dezbracă-te!
Ce?
Serios?
Pot simţi, Charlie.
Îmi simt corpul. Mă cheamă înapoi.
E ca şi cum...
Cum?
Sunt conectată...
cu mine,
cu mama mea,
cu tine,
cu dr Reid.
Sunt conectată la tot.
E cald.
E minunat.
E...
e viaţa.
Zic două zile.
Încă două zile şi apoi poate merge acasă.
Şi vom reprograma operaţia după luna de miere.
Îmi pare atât de rău
că v-am tras aşa o sperietură.
Ne-ai făcut-o.
Sperietura vieţii mele.
Dar te avem înapoi acum. Asta e tot ce mă interesează.
Deci cum e în comă?
E ca în vis?
Nu-mi amintesc prea multe.
Ştiu doar că m-am simţit în siguranţă...
protejată.
Spune-i, Sandhya!
Trebuie să ştie că sunt bine.
Ca şi cum cineva a fost acolo tot timpul
şi a avut grijă de mine.
Ar trebui să o lăsăm pe Sandhya să se odihnească.
Mamă, poţi să mai rămâi puţin?
Desigur.
Avem nevoie de un moment singure.
Sigur.
Charlie...
Am salvat o viaţă azi.
Un bolnav în comă.
Şi am înţeles ceva.
Chiar când cred că am făcut totul...
mai e mereu un lucru de făcut.
Şi mă aşteaptă pe mine.
Trebuie doar să-l găsesc.
Aşa e.
La naiba cu pesimiştii.
Tu ştii mai bine.
Deci... ai mânuit o furcă?
Nu, eram prea tânăr pentru asta.
Cred că doar hrăneam puii.
Şi e de vânzare?
Da, mătuşa şi unchiul meu l-au vândut
şi cred că noii proprietari îl vând din nou.
- Mai povesteşte-mi. - Despre ce?
Când ai plecat să locuieşti cu unchiul şi mătuşa ta?
La câţiva ani după moartea părinţilor mei.
Deci, pentru câţiva ani n-ai avut nicio familie?
Nu, cred că am fost în sistem pentru o perioadă.
Nu-mi amintesc prea multe.
Să-l cumpărăm.
Ce?
Vorbesc serios. A însemnat ceva pentru tine
şi poate mai înseamnă, deci să-l cumpărăm.
Chiar vrei să facem asta?
Chiar vreau să facem asta.
Cumpărăm un hambar.
Cumpărarea unui hambar.
Fiecare pacient are o poveste.
Uneori nu putem vedea ce încearcă să ne spună.
Uneori nu vrem să vedem.
Hei, doc.
Arată-i coarnele tale.
Rămâi adevărat!
Totdeauna.
Dar adevărul e mereu acolo,
sărindu-ne în faţă,
provocându-ne să nu fim de acord,
implorându-ne să înţelegem
şi să facem ceea ce trebuie făcut.
Alex?
Dawn.
Eşti tot aici.
E cam târziu pentru vizite.
Nu, am venit să vorbesc cu tine.
Bine.
Şi eu voiam să vorbesc cu tine.
Charlie ar trebui să nu mai fie resuscitat.
Fac apel la comisia pentru consimţământ.
Ce?
A stat destul în comă
şi tu nu vezi pentru că eşti cu el zi de zi.
Nu...
Dawn, mai avem nevoie de timp.
Să faceţi ce?
Faceţi tot ce vă stă în puteri, dar nimic nu merge.
Vor fi audieri...
Ştiu procedurile.
Pentru a determina cine trebuie să ia decizia de a nu-l resuscita pe Charlie.
Acea persoană sunt eu.
Îmi depun petiţia mâine.
Să fii pregătită!