Mr. Aidikoff, kan du öppna dörren?!
Vi har en rannsakningsorder! Öppna dörren! Mr. Aidikoff!
Inför fängelsehot, ska Bernard Aidikoff ha tagit sitt liv imorse.
Han hittades på investgruppens kontor. Bedrägerihärvan tros ha börjat 1993.
Summan som hittills förskingrats från kunderna uppgår till $35 miljarder.
- Arthur. - Spencer, vi måste prata.
Aidikoff tog livet av sig på kontoret.
Han tog alla våra pengar och sitt liv. Allt är borta.
- Lugna ner dig. - Allt är borta!
Lyssna nu. Åk hem, så möter jag dig där så fort jag kan.
Herregud! Arthur. Jag hörde inte när du kom.
Hur ser jag ut?
Till välgörenhetsbalen.
Nå?
- Du ser fantastisk ut. - Det hoppas jag verkligen.
Stanna här. Jag har mer att visa dig.
Arthur?
Våra pengar ökade med 20-30% per år, enligt honom.
- Du gav allt till Aidikoff? - Ja, allt utom sparkontot.
Men vi är ju inte så sparsamma.
- Företagskontot? - Gick till Aidikoff för ett halvår sen.
Varenda krona är investerad hos honom. Till och med huset.
Herregud.
Jag måste in med pengar om tre dagar. Vilket jag inte har berättat för Lucinda.
Gör inte det. Inte än.
Inte förrän vi tittat på alla alternativ.
- Jag kan inte... - Har du ett val?
Jag kan inte gå till hennes styvmor.
Arthur?
Vad gör du här nere?
Spencer! Jag visste inte att du var på besök.
Arthur sa ingenting.
Varför sa du inget, din elaking?
- Nå, vad tycker du? - Underbar, som vanligt.
Jag är ledsen, Arthur. Men jag måste säga nej.
- Mavis... - Låt mig sköta min svärson, tack.
Jag förstår att du sitter i klistret, men du har ju satt dig där själv.
Du litade på fel folk och nu är du här av en anledning: Mina pengar.
Ett år sen du gifte dig med Lucinda, -
- och jag har fortfarande inte blivit inbjuden till ert hus.
Jag är inte intresserad av förklaringar eller ursäkter.
Utan Henrys pengar så hade du fortfarande varit en hårfrisörska.
Att du tar gudfaderrollen så allvarligt.
Det vore nog bra för er alla, om ni skulle se verkligheten i vitögat.
- Hon ber om det som hon har rätt till. - Henry gifte sig med mig.
Han gav mig en bra start, men jag har jobbat ihop varenda krona sen dess.
Lucindas förlust är inte min.
Hon är vuxen nu, det är dags att ta ansvar för både sitt och sin mans liv.
- Jag lovade hennes far... - Skaffa dig ett eget liv.
Översatt av skorpan666
PAR OMKOM I TRAFIKOLYCKA
Lyssna nu.
Två personer dog i Rhinebeck för 18 år sen, Reed och Kelly Burkhardt.
Nick, vakna, du har en mardröm.
Nick.
Det där var ingen rolig dröm.
Nej, det var det inte.
Vill du berätta?
Jag drömde om mina föräldrar och olyckan.
- Vad tråkigt. - Nåt sånt försvinner aldrig.
Jag kan inte ens föreställa mig hur hemskt det måste ha varit för dig.
De första åren, så önskade jag att jag hade suttit i bilen med dem.
Tack och lov för min moster. Hon är nästan som min mamma.
Utan henne...
...så tror jag inte att jag hade överlevt.
Vad hände med den där killen som kände din moster? Farley Kolt, va?
- Jag släppte honom. - Sa han nåt mer om henne?
Nej. Och jag vet inte ens om han talade sanning.
Han var i Rhinebeck när dina föräldrar dog. Vi kanske kan få reda på nåt mer.
- Ska jag undersöka lite? - Okej.
Ska du sitta här hela natten?
Nej, jag satt och tänkte lite bara.
Sluta med det.
Hur kul är det att tänka så här sent?
Vad grubblar du på?
Det vanliga.
Du vill inte berätta?
Jag vill inte att du tappar ditt leende.
Jag skulle inte klara det.
Jag vill inte att du tappar ditt heller.
Hon är inte på fabriken. Var är du?
- I bilen. Ringde du huset? - Och mobilen. Hon svarar inte.
- Vi kanske ska kolla huset? - Jag är där. Jag går in nu.
Herregud.
- Vad? - Herregud!
Kunde ha varit en olycka...
...om det inte var för rivmärken och de exploderade ögonen, -
- något jag aldrig vill se igen.
- Vem hittade henne? - Två döttrar, Tiffany och Taylor.
Ingen av dem bor här. Den äldre, Tiffany, ringde mamman imorse, men ingen svarade.
- Hon kom för att se om nåt hade hänt. - Var är hon?
- I matsalen med systern. - Har de stört brottsplatsen?
De var här när vi kom. Tiffany var för skärrad för att göra annat än att larma.
- Mycket krossat glas. - Allt som är kvar av kristallkronan.
- Hon kan ha knuffats. - Eller jagad till att hoppa. Inbrott?
Nej. Dörrar och fönster var låsta.
Vi tittar en trappa upp.
Krossat glas här med.
Nån hade sönder allt. Men varför?
- För att få det mörkt. - Så varför en spegel?
Men hon hade inga sår på fötterna.
- Så hon föll innan glaskrosset. - Eller under tiden.
Vi pratar med döttrarna.
Vi är inspektörer Griffin och Burkhardt.
Vi beklagar sorgen.
Orkar ni svara på ett par frågor?
- Okej. - Vet ni vem den skyldige kan vara?
- Ja. - Vem?
Vår svåger, Arthur Jarvis.
- Ni har en syster till? - En styvsyster som heter Lucinda.
- Bor de i närheten? - Nån kilometer bort.
- Arthur bad mamma om pengar igår. - Hon nobbade både honom och Spencer.
Spencer Harrison.
Lucindas gudfar, och han lägger näsan i blöt överallt.
- Har de ekonomiska problem? - Tydligen.
Spencer gillade inte mamma. Han tror att hon gifte sig för pengarna.
- Inspektör Arnold Gubser? - Ja.
Jag heter Juliette Silverton.
Utredde du bilolyckan som dödade Kelly och Reed Burkhardt, 1994?
- Oj, det där var länge sedan. - Jag vet.
Ja, jag tilldelades fallet, men det var år sen jag tänkte på det. Hur så?
Jag forskar åt sonen som är inspektör här i Portland. Han hoppas på ett avslut.
Det var inte mycket som avslutades i det fallet, men ge mig hans nummer.
- Så ringer jag om jag hittar nåt. - Jättebra. Tack så mycket.
Han heter Nick Burkhardt.
- Hej, vad händer? - Gissa vem jag har pratat med.
Inspektör Arnold Gubser i Rhinebeck. Han utredde dina föräldrars bilolycka.
Han ska kolla, och han ringer om han hittar nåt. Snabbt jobbat, va?
Otroligt. Jag ska avslöja mina mardrömmar oftare.
Väcker du mig mitt i natten, så måste jag ju göra nåt åt det.
- Vi hörs senare. Älskar dig. - Älskar dig med. Hej då.
Polisinspektörer Burkhardt och Griffin. Vi söker Arthur Jarvis.
Jag är fru Jarvis. Kom in.
Räknar vi konsten här och på kontoret blir det $4-5 miljoner. Det borde räcka.
Det räcker inte alls.
Vi är belånade för mer än så.
Ursäkta. Jag vet att ni jobbar, men två poliser vill prata med dig.
De sa inte vad det gällde. Är allt bra?
Ja, jättebra.
- Ska jag stanna? - Nej, jag kan nog ta hand om det här.
Vi föredrar att hon stannar.
- Arthur Jarvis? - Ja.
- Det här är ett privat samtal. - Spencer är en del av familjen.
- Spencer Harrison? - Ja.
Vi är ledsna över att behöva meddela er om att Mavis Kerfield mördades igår kväll.
- Va? - Herregud.
- Det är inte sant. - Kroppen hittades imorse.
- Ni är säkra på att det var mord? - Ja. Vi behöver ställa er några frågor.
- Tror ni att vi är inblandade? - Utredningen har just börjat.
Du och Mr. Harrison träffade offret igår, i en ekonomisk fråga.
- Ekonomisk fråga? Vad pratar... - Det samtalet var konfidentiellt.
- Ni får följa med till stationen. - Det här är ju skandalöst.
- Vem berättade... - Lugna ner dig.
- Vad är det som händer? - Det ordnar sig.
Kan vi få några minuter?
Vi väntar utanför.
Burkhardt.
Inspektör Gubser i Rhinebeck. Pratar jag med Nick Burkhardt?
Juliette sa att du kanske skulle ringa. Har du nåt?
Ja, efter ett år omrubricerades olyckan till mord. Ett riktigt frustrerande fall.
Vi hade fyra personer som vi misstänkte var ansvariga för paret Burkhardts död.
De var visst dina föräldrar?
Ja. Sa du fyra personer?
Ja.
Soledad Marquesa.
Hans Roth.
Ian Flynn.
Och Akira Kimura.
- Kan du upprepa det sista namnet. - Visst. Akira Kimura.
Jag har rätt färska bilder på dem.
Tre häktesbilder och en spaningsbild från Interpol. Ska jag skicka över det vi har?
Ja.
Jag trodde inte hon skulle ge mig pengarna. Jag sa att jag behövde lite tid.
Jag hade ingen annan att vända mig till.
- Vad gjorde du efter mötet? - Jag åkte hem.
- Sa du inget till din fru? - Nej, jag ville inte oroa henne.
Vi gifte oss för bara ett år sen och är nyinflyttade. Allt gick så bra, tills nu.
Hur var ditt förhållande med offret och hennes döttrar?
Det var ansträngt. Jag mötte Tiffany och Taylor genom en gemensam vän.
Han skulle arrangera ihop oss. Det var en tillställning i huset.
Så jag åkte dit och dansade med både Tiffany och Taylor.
Sen träffade jag Lucinda, och efter att dansat med henne...
Ni har ju sett henne. För mig var det kärlek vid första ögonkastet.
Systerskapsrivalitet?
Innan jag dök upp. Men att vi gifte oss var det som fick bägaren att rinna över.
Hade du ett sexuellt förhållande med nån av systrarna innan Lucinda?
Nej.
Det är en vanlig familjesituation.
Lucinda är bra mycket vackrare än sina systrar.
Tjejer och svartsjuka är inget nytt. Och Lucinda var alltid lite utanför.
Hennes mamma dog när hon var 9.
När hon var 11 så gifte sig hennes pappa med Mavis. Han dog sju månader senare.
Vem kan ha gjort nåt sånt här?
Tiffany och Taylor måste vara förkrossade. Stackars Tiffany.
- Måste ha varit hemskt att hitta kroppen. - Du kom väl inte alltid överens med dem?
- Nej, tror ni att det är ovanligt, så... - Vi vill bara veta hur förhållandet var.
Ibland var det jobbigt.
Min pappa dog ju. Jag var ung och tog det hårt.
Jag stängde väl in mig i mig själv ett tag. Ägnade mycket tid ensam.
Var arg på min pappa för att han dog och lämnade mig med människor jag inte kände.
- Jag var ju bara barnet. - Vet du om det fanns ett testamente?
Säkert, men jag är ju lite utanför.
Visste du att din fars gods tillföll dina styvsystrar?
Nej, men jag är inte förvånad. Jag var alltid bara en styvdotter för Mavis.
- Det gjorde dig säkert upprörd. - Det borde det kanske ha gjort.
Men nej, jag anser mig lyckosam.
Jag träffade Arthur. En underbar man som jag förälskade mig i.
Jag skulle aldrig äventyra vårt liv ihop.
- Hur länge har du känt Spencer? - Hela mitt liv. Han är min gudfar.
Han har alltid ställt upp för mig. Han var familjen jag hade kvar när pappa dog.
Jag växte upp med Lucindas pappa. Vi tjänade och förlorade stora pengar.
Han lyckades behålla lite pengar. Han gav mig anställning och jag stannade.
När han blev sjuk så lovade jag att alltid ta hand om Lucinda.
Varför fick inte Lucinda en fond?
Henry var inte så bra på att hantera sina kvinnor.
Han litade alltid på att de skulle göra det rätta. Vilket de aldrig gjorde.
- När kom ni tillbaka från Mavis? - Runt 19.00.
- Vad gjorde ni då? - Jobbade på Aidikoff-soppan.
- Vilken tid gick du? - Jag stannade i gästrummet.
Arthur och jag hade mycket att prata om.
Inga bevis placerar dem på brottsplatsen vid mordtillfället.
- Det krossade glaset då? - Teknikerna klurar på det.
Just nu lutar det åt en gigantisk mikrovågsugn eller ett jetplan.
Med allt glas och exploderade ögon så skulle jag nog gissa på en bomb.
- Ingen förklaring, alltså? - Inte än.
- Vem vinner på det här? - Styvsystrarna.
- Lucinda testamenterades ingenting. - Vet vi varför?
- Styvmamman gillar döttrarna bäst. - Så vad tror vi om systrarna?
Vi kollar deras alibin.
Familjen har politiska kontakter. De har råd med de bästa advokaterna.
Det blir inget åtal utan bevisning. Så gör era insatser på rätt ställen.
Nåt viktigt?
Kanske det.
Det där är killarna från juvelbutiksrånet.
Ja. Jag fick bilderna från inspektören som utredde morden på mina föräldrar.
- Var de inblandade? - Det verkar så.
Vad skumt...
De är i alla fall döda.
Utom en.
Det var en fjärde man.
Pengarna och egendomen är inte viktiga. Allt som är viktigt för mig är du och jag.
Sen jag såg dig första gången har inget annat spelat nån roll.
Jag vet inte. Vi kan flytta härifrån.
Vi kan börja om. Jag vill bara att vi är tillsammans för resten av våra liv.
Och jag känner att du också vill det.
Du måste bara släppa det.
Tror du att jag bryr mig om pengarna?
Det gör jag verkligen inte. Men jag måste åka över dit.
Jag behöver ett avslut.
- Det är för farligt. - Gör inte så här.
- Jag älskar dig bara så mycket. - Jag med, men det här gäller familjen.
De har aldrig brytt sig om dig.
Om en av dem dödade sin egen mor, varför skulle de inte kunna döda dig?
- De får inte en krona. - De borde få nånting.
- Var slutar det då? - Du såg vad som hände med mamma.
Det var för att komma åt oss. De tror att vi viker oss, men det gör vi inte.
- Taylor, vi måste vara starka. - Jag är inte som du.
Ta dig samman nu, och lägg undan vodkaflaskan.
Arthur, vad är det?
- Hon var borta när jag vaknade. - Var åkte hon?
- Vet inte. - Till Tiffany?
Vi grälade igår. Hon sa att hon var tvungen att prata med henne.
- Du skulle beskydda henne. - Jag kan inte neka henne nåt.
Det är problemet. När ni gifte er så skulle hon bli ditt ansvar.
Hur skyddar du henne om du låter henne springa iväg själv?
- Du skrämde livet ur mig. - Det var inte meningen. Är Taylor här?
- Vad vill du? - Jag kom för att beklaga mammas död.
Det menar du inte. Du gillade inte mamma.
- Det var hon som inte gillade mig. - Det var faktiskt du som var plågan.
Jag var ensam i huset. Allt jag gjorde var av självbevarelsedrift.
- Du ville inte ha mig i familjen. - Inte som du betedde dig.
- Prinsessan, berättigad till allt. - Då var det dags...
Tack för besöket, Lucinda. Det var trevligt. Jag måste åka.
Spencer och Arthur kan inte tvinga oss att ge dig nåt. Jag vet att de mördade mamma.
- Flytta på dig. - Tiff, jag vill bara att du lyssnar nu.
- Jag tror att jag har nåt. - Bra, för jag har ingenting.
- Såg han ut så här? - Ja. Murcielago?
Ja, enligt din spanske förfader Jose Maria Lopez Diego y Grimm.
Han stötte på en i Amazonas. Vi kallade dem Geölerblitz. "Helvetets fladdermöss".
- En legendarisk, liminal varelse. - Och det betyder?
Två medvetanden i en och samma kropp.
Mänsklighetens dualitet. Yin och Yang, eller Ike och Tina Turner, om du vill.
Enligt anteckningarna avger de ett gällt ljud som kan skala barken av en hund.
På brottsplatsen fanns krossade lampor och speglar, kan det vara en Murcielago?
Om jag tyder det här korrekt, så kan ljudet spräcka trumhinnor, -
- explodera ögonen, spräcka näspassager och spränga tarmar.
- Och ödelägga det som blir kvar. - Hur kan jag slåss mot en sån?
Med en sån här. Om du har en.
En Murcielago Matraca.
Ser ut som en handvevad siren.
Tydligen så...
Sirenen bråkar med deras utlraljudsvågor.
Upphäver deras förmåga att spränga dina ögon.
Har du sett nåt sånt?
Ja, jag tror det.
Du skojar.
Husvagnen är full av otroliga grejer.
- Är den försäkrad? - Då måste jag uppge att den existerar...
Det var ju det, ja...
Vi måste testa den här!
Kolla in hantverket.
- Den är verkligen gedigen. - Här har du.
Det här är handtaget.
Man vevar nog bara upp den i lite fart. Det här är nog ljuddämparen, tror jag.
- Vill du prova? - Så gärna.
Varsågod.
- Jag hör den inte längre. - Det gör jag. Rätt rejält.
Ganska obehagligt. Hade den varit riktad mot mig...
Jag tror att du är redo.
- Ska du anhålla mig? - Var är Spencer?
Jag vet inte.
Jag kan efterlysa honom, men jag vill inte göra det än.
- Dödade han Lucindas styvmor? - När såg du honom senast?
Imorse, men jag vet inte var han är.
Var är din fru? - Jag är här.
- Är det nåt problem? - Vet du var Spencer är?
- Han tror att Spencer är mördaren. - Det är helt omöjligt. Ni har fel.
Lucinda, sluta beskydda honom.
Spencer var vansinnig. Det var han som fick mig att gå till Mavis för pengar.
Jag tror att han åkte till huset för att prata med Tiffany, det är allt jag vet.
Hank, jag behöver dig och ett par patruller till 435 Woodbury Drive.
Spencer kan vara på väg dit för att döda en av systrarna. Okej, hej.
Herregud.
Lucinda, vad har du gjort?
Fan, Tiffany, var är du? Svara.
- Jag är inte inblandad i det här. - Vänd dig om. Händerna på huvudet.
Du har rätt att tiga.
Öppna munnen och jag skjuter skallen av dig. Jag vet hur du dödar.
Vi har en brottsplats. Spärra av runt mordoffret i BMW:n.
- Är du okej? - Ja.
- Inte igen. - Rädd för det.
Samma tillvägagångssätt.
- Ni förstår inte. - Sätt honom i bilen.
Kom igen.
- Hur gjorde han det utan jetplan? - Jag vet inte än.
Tiffany dödades på samma sätt som mamman, kan nån förklara?
Det kan vi inte. Han hade inga vapen.
- Hur kopplas han till morden? - Vi hoppas på DNA.
Från första mordet finns inget som binder någon vid brottet.
Ursäkta, men er misstänkte vill erkänna.
Där har vi länken. Ta erkännandet.
Vi behöver väl inte spela några spel.
Jag vet vad du är och ni vet säkert vad jag är.
Det är dags att berätta det uppenbara.
Jag dödade Mavis och Tiffany Kerfield.
Varför?
Jag har varit del av Lucindas hela liv.
Jag såg hur hon behandlades av styvmamman och sytrarna.
När de nekade henne hjälp, så stod jag inte ut längre.
Jag förstår att du var arg. Jag fattar.
Men hur dödade du dem?
Som ni vet...
...så kan jag avge ett så starkt ljud att glas splittras och trumhinnor spricker.
Vid rätt frekvens kan ljudet få artärer hos människor att explodera.
Därav de exploderade ögonen. Ska jag inte skriva på nåt erkännande nu?
Okej. Du tror att du ska slippa undan genom att spela galen.
Det funkar inte på mig.
Smart...
- ...att ge oss sanningen. Nu då? - Jag behövde prata med dig ensam.
Jag dödade dem inte, men jag är ansvarig för deras död.
Jag svek både henne och hennes far.
Jag har vakat över henne för att hon inte skulle förlora kontrollen.
Det fungerade så länge hon fick allt hon pekade på. Men hon har inget samvete.
Hon är utom kontroll och hon gjorde livet surt för dem.
Så Lucinda är mördaren?
Taylor har inte länge att leva och när hon dör så ärver Lucinda allt.
Och ni kommer aldrig kunna bevisa att hon var inblandad.
Kom dit så fort du kan, men åk till husvagnen först och hämta Matracan.
- Är det okej? - Jag fixar det.
Bra.
Tack så mycket.
- Spencer är nog oskyldig. - Ja, han är ju helt kollrig.
Enligt advokaten så ärver systrarna de $52 miljonerna när mamman dör.
- När de dör, så ärver Lucinda allt. - Hon är ute efter den sista systern.
Bäst att vi tittar till henne.
Vad fan var det där?
Det kom från förhörsrummet.
Lägg av...
Lägg av.
Kom igen.
- Vad hände? - Jag gjorde som du sa.
- Jag trotsade henne. - Hon åkte till Taylor.
Jag försökte stoppa henne.
Hon sa...
Hon sa att hon aldrig älskat mig.
- Hallå? - Taylor Kerfield? - Ja.
Inspektör Burkhardt. Ditt liv kan vara i fara. Är du hemma?
- Ja. - Vi är på väg.
- Lås dörren och öppna inte för nån. - Okej, jag gör det nu.
Hej, syrran.
- Håll dig borta! - Ska vi jaga varann som när vi var små?
Jag fångade alltid dig.
Hon är i huset!
Nu kommer du att se ut som mamma och och din syster. En enda stor, död familj.
Lucinda, stanna!
- Håll utkik efter Spencer! - Uppfattat.
Jag har apparaten. Är jag för sen? Nej, du lever, så jag kom i tid. Bra.
- Hon är i garaget. - Nej, gå inte in dit!
Du måste se henne för att skjuta henne. Hon spränger skallen av dig.
- Du måste tvinga ut henne. - Okej, ställ upp den här.
- Spencer! Du måste hjälpa mig. - Det skulle jag ha gjort för länge sen.
Sluta.
Jösses!
Vänta på mig!
Det slutade. Ska jag montera den igen?
- Vänta. - Det kan vara en fälla.
Förlåt.
Jag gjorde så gott jag kunde.
Farväl.
Du hörde att jag nämnde "fälla", va?
Hur ska du förklara det här?
- Det här är vad hon använde? - Tydligen. Den hittades på brottsplatsen.
Den framkallar ett riktigt gällt ljud som splittrar glas.
Bland annat...
Vill nån visa hur den funkar?
Jag är ledsen. Jag ville hjälpa dig till ett avslut, inte riva upp ett gammalt sår.
Ingen fara.
Jag behövde få veta det här.
Och nåt som jag måste ta itu med.
Översatt av skorpan666