Traducere: mko_ro Subtitrare originală: flapinha & Elderfel www.addic7ed.com
Cursa senatoarei spre Casa Albă
Să fie „Președinta Meyer”?
Senatoarea se precipită. Selina-și suspendă campania
Decăderea lui Meyer Selina, „mândră” să fie VEPE
VEEP Sezonul 1, episodul 1 „Strângerea de fonduri”
Și... cine a mai confirmat?
A confirmat dl senator Dorsey?
- Da. - Bun.
Iar dl senator Lucas era un „poate”,
dar acum e un „sigur” sigur.
- O, asta-i îngrozitor de drăguț. - Da, și încă tot sporește.
Da, așa, să mergem să discutăm Reforma Dezbaterilor Parlamentare.
Nu, dna Vicepreședintă n-are nicio fărâmă de rază de lumină în programul de azi.
- Pa, Sue. Hei, Mike, Mike. - Da?
Acuma pompăm întreaga campanie „Tacâmuri din mălai”?
Da, doamnă. Avem o-ntreagă chestie online.
- Se ocupă inter-tocilarii. - Așa, bine.
Iar azi, cu senatorii, nu uitați să zâmbiți.
Mda, aia-i o sămânță de mac la tine-ntre dinți?
- Oh, probabil. - Mda, îh!
- Oh! - Ce-i?
- Vine dnul senator Bixby. - O, bine.
- Grozav. - Doamnă, asta-i o furculiță.
- Și știți că-i ghidul turului. - E ghidul turului.
- Așa, da-da-da. - Mai știți?
Asta-i noua furculiță din mălai, doamnă.
Am primit și lingurița din mălai.
Am putea termina cu tacâmurile deocamdată, Gary,
- ...și să ne concentrăm pe reformă? - Nu, nu, nu, dar, Amy, uite.
Uite-te la asta. Asta-i o treabă curat clasică.
Adică, de-aș putea introduce tacâmuri din mălai
în majoritatea clădirilor federale până-n toamnă,
ei bine, VEPE-ul a dat lovitura.
La asta lucrăm, la datul loviturii.
- Mda. - Ca o copită țeapănă de cal.
- Vă vreți eșarfa? - Nu.
- Sunteți sigură? Arată foarte... - Nu, n-o vreau.
Și cum a rămas cu dl senator Reeves? A murit odată?
Nu încă. E complet pe intravenoase.
Are atâtea tuburi în el că arată ca o stivă de cimpoaie.
Cu ochelari, pentru impresia de intelectuală?
- Concentrată? - „O femeie cu viziune”?
- Îmi plac ochelarii dvs. - Nu, ochelarii mă fac să par slabă.
- Da, concur. - Parcă-s un scaun cu rotile pentru ochi.
Așa, dnilor senatori, să-nceapă reformarea.
- Așteptăm 50 sau 60. - A, bine.
Asta să fie sala? Am ajuns prea devreme?
- Dl senator Phil Dorsey, ora două. - Nu-s lunetist.
- Philip. - Ah, doamnă Vicepreședintă. Bun-venit.
Mulțumesc. O, v-o amintiți pe șefa mea de cabinet, Amy.
O, Amy. Mă bucur să te văd.
Fiică-sa Emily tocmai a absolvit Harvard-ul.
- Ce mai face Emily? - O, face bine.
- O, bine. - Vă aduc ceva de băut?
- Mi-ar plăcea o cafea. - Cafea să fie.
Bun, mulțumesc. Ce se petrece, Amy?
Nu-s destui oameni aici nici cât să umpli o futută de canoe.
- Bine... - Ce-i? Ăsta-i „binele” tău rău.
Care-i baiul? Dl senator Mike Dudley. E pasionat de hărți.
- Mike, ne-ai găsit. - O, doamnă Vicepreședintă.
- E o aluzie la hărți? - Da, este.
O, scuze. Scuzați-mă.
- Bun. - Să vorbim despre chestia cu blogul.
- Oameni buni, ce se petrece? - Am o explicație.
Ce se petrece?
Blogul lui Brett Kagan a prins un tweet de-ale noastre.
„Citez, 76% din clădirile guvernamentale
au acum tacâmuri din mălai! S-ajungem la 100!
Să facem tacâmurile de plastic să dispară!”
O, grozav, am supărat Industria Plasticelor.
Întreaga asta clădire e finanțată de Plastice.
- De-aia n-a venit nimeni. - Dnă Vicepreședintă.
- Nu știu cine-i omul ăsta. - Bună.
Mike, explică-mi. Sunt într-o sală cu trei oameni și un porcoi de saleuri.
Bun, vine Dorsey cu cafeaua dvs.
Gary, mă descurc cu umbrele mari și mișcătoare.
- Bun. Bine. - Bine?
- Cafeaua dvs. - O, ca...
O iau eu. Mă ocup, gata...
Bun, uitați cum facem. Uitați cum facem.
Ar trebui să vă-ntâlniți cu dna senator Hallowes.
E la cataramă cu oamenii din Plastic, e...
Faci mișto?
Nu se-ntorc în pizda mamii lor la loc?
Nu. Nu.
Și ce-ar trebui să fac cu astea?
Ar trebui să mănânc pe după colțuri?
Așa vom face cu ele? Uite, ia-o, te rog.
I-am putea chiar da lui Hallowes un post în Comisia noastră pentru Treburi Curate,
- ...să ținem Plasticurile fericite. - Asta-i de fapt o idee grozavă.
Poți face asta? Poți face asta? O poți prinde pe Hallowes acum?
Firește că pot. Și opriți totul numaidecât.
- Da. Du-te, du-te. - Oprim tot.
- Ar trebui să vă amestecați. - „Să mă amestec”?
- Mda. - Cum?
Și cum sugerezi să mă amestec printre așa puțini oameni?
Oare Simon „se amestecă” printre Garfunkel?
Păi, ei doi lucrează împreună. Probabil și socializează împreună.
Sunt sigur că o fac, nu?
Doamnă Vicepreședintă. Bună, sunt Dan Egan.
Sunt director de comunicare pentru dna senator Hallowes.
- O, bine. - Pe moment.
Vreau doar să vă spun că sunt un mare admirator
- ...al inițiativei Treburilor Curate. - O, mulțumesc.
Știi cum zic eu, „E o treabă murdară, și ador s-o fac”.
- Ha, foarte tare. De fapt, eu... - Barbara?
- Selina, bună. - Bună.
Vicepreședinta, sau VEPE-ul, a reușit să-și croiască drum...
Mulțumesc, Dan. Mda.
Barbara, ce mă bucur să te văd.
- Mă bucur să te văd. - Ce-am pierdut pe-aici?
Puterea. Glumesc!
- O, Selina... - Știu, știu.
Cafea pentru dna Vicepreședintă te rog, Dan.
Am reușit să obțin un pachet cu îndulcitori din aceia europeni care vă plac mult.
Mersi, Gary. Da, sunt îndulcitori nemaipomeniți.
Sunt groaznici.
De fapt, sunt îndulcitori pe care i-am primit la o întrunire NATO anul trecut.
Au un gust mai degrabă...
Ă... neplăcut.
Mai mult amar.
Și, Dan, îți place să lucrezi pentru Hallowes?
Nu prea. E tare „de mijloc”.
E mediocră, de fapt. Dintre toate „-ocrele”, ea e cea mai de mijloc.
Adaug apă în aparatul ăsta? Parcă-i robot.
Frumoasă geantă, Gary.
- Știi, el îi spune „Leviatanul”. - U...
Ai codurile nucleare acolo, frățioare?
E vreun săculeț, sau ceva, ce trebuie să bag în asta?
Îl mai ai pe tipul ăla, Mike, în aparatul tău de presă?
- Da. - Făcea presă și pentru Moise, nu-i așa?
- O, Doamne. - Ai vreo chestie gen espresso?
- Ceva detașabil, cumva? - Iisuse, băga-mi-aș, Hristoase.
Bun, uite, urmărește, autistule. Iei săculețul,
pui săculețul în gaura mă-sii, închizi căcatul de capac,
apeși pe pizda de buton timp de două futute de secunde.
- O, ce ușor e! - Prea rapid, n-am văzut nimic.
Păi data viitoare împachetează-ți mașina de espresso în poșetoiul tău de curve.
- O, Doamne! - Dan pare drăguț.
- E nou? - O, e grozav.
Foarte loial. L-am luat de la o congresmenă din Ohio.
Știi, se vede cu fiică-mea.
- Glumești. Janet? - Nu.
Firește că nu. O, Doamne, scuze.
Voiam să zic... Ă... Carol.
Carol.
- Ce-ți mai fac copiii? - Ea e bine.
- Înțeleg că ești ocupată. - Sunt.
Dar voiam să-ți vorbesc despre cooptarea ta
în Comisia Treburilor Curate.
Ca să te rezolv cu Plasticele?
Nu, scuze, Selina. Asta nu ar fi bine pentru mine.
Ei, hai. Doar n-o să-ți retragă finanțarea din cauza asta.
Scumpo, din ce-i făcut plasticul?
Te pui cu Plasticurile, te pui cu Petrolul.
Și nu vrei să te fuți cu ăia,
fiindcă ei fut într-o manieră extrem de neplăcută.
Barbara, tu chiar ești dispusă să-ți vinzi sufletul
celor care fac periuțe de dinți
și... și... și... și...
și suporturile pentru periuțe de dinți?
Da, ei sunt cei care finanțează membrii
Comisiei tale de Treburi Curate.
Ți-aș putea desena o diagramă, dar ar fi o diagramă foarte simplă.
O, mă descurc eu cu geometria, Barbara, da?
- Haide, trebuie să plec. - Da, păi eu am...
Și eu am o tonă pe agendă azi.
Fiți pe fază. Ă... dl senator Reeves tocmai a murit.
Oo...
- Oh. - Reeves Violatorul.
El a fost primul senator care m-a întâmpinat la Capitoliu, știți?
Era bătrân chiar și-atunci.
- Era și plin de-nțelepciune? - Era plin de burbon.
Și m-a prins de țâța stângă.
- Mai ții minte? - Și Dumnezeu să-l odihnească.
Hei, ți-ai concediat deja maimuțoiul cu tweet-urile?
Fiindcă tipul ăla e un oligofren de calibrul tunului.
Cred că ai fost distrusă de propriul tău oligofrenizator.
Asta mi-a plăcut.
Propriul tău oligofre... Drăguț.
- Ne vedem jos. - Da.
- O onoare să vă cunosc, doamnă. - O, mulțumesc, Dan.
Am admirat foarte mult campania dvs. din preliminarii.
O, ce drăguț. Mulțumesc mult.
Aș fi făcut diferit două lucruri.
Două lucruri? Nu, serios? Și care, anume?
Cred că ați petrecut prea mult timp în New Hampshire. Pe ăla îl aveați deja.
Iar afișele cu ofensiva din Oregon au apărut cu patru zile prea devreme,
v-au făcut să păreți răutăcioasă înainte de a trebui să fiți.
Dar, mă rog, dvs. sunteți bătrânul profesionist aici.
- Ooh! - Dvs. sunteți profesionistul.
Păi, am să țin asta în minte.
Scuze pentru întâlnirea de la senat.
Da, a fost ca priveghiul unui boschetar.
- Cum a mers cu Hallowes? - Ca de obicei.
„Bună, Selina”.
„Mă topesc... Mă topesc”.
Curvă nefutută.
Deci azi la 3:30, la conferința de presă,
ce vreți să spun despre Plasticuri?
- Cred că cel mai bine e să reasigurăm... - Oa.
- Știu. Nu-mi spuneți. - Ce?
Dacă chiar nu știu, atunci ticăloșii ăia nu mă pot face să le spun.
Îmi cunoașteți motto-ul, „Nu vreau să știu”.
Oricum, care „motto”? N-am niciun motto.
Hei, Sue. A sunat Președintele?
- Nu. - Nu.
Hei, Sue, ce rochie drăguță....
- Mulțumesc, Gary. Dnă Vicepreședintă? - Da?
Trebuie să vă resincronizăm BlackBerry-ul.
- Bun. - Jurnalul a fost violat.
Doamnă, cafeaua dvs. E foarte fierbinte.
Vrei s-o pui acolo?
O, Gary. Ă...
O, Dumnezeule, ce voiam să spun?
Of!
Nu știu. Mi-a ieșit complet din cap.
- Îmi amintesc mai târziu. - Bun.
Și a venit Jonah de la Casa Albă.
I-am spus că sunteți prea ocupată să-l primiți,
dar, cum vedeți, m-a ignorat pe mine și, prin urmare, pe dvs.
- Bună! - O, doamna Vicepreședintă!
Închide ușa. Când ieși, închide-o. Repede. Repede, repede.
Repede, repede. Doamne-sfinte!
Nu.
Tu! Ai verificat Wikipedia?
I-au schimbat iar greutatea?
Cineva tot intră pe site și-i schimbă greutatea.
O, Jonah.
S-a deschis un loc italienesc nou tare bun în Centru, Amy.
- Îți place mâncarea italienească? - O ador, Jonah,
dar, din nefericire, încă te displac profund pe tine.
O, nu voiam să te scot. Nu vreau să crezi
că mi-ai zis-o, fiindcă eu nu-ți ceream o întâlnire.
Hei, e tipul din „Piciorul meu stâng”.
Jonah, de câte ori ai vorbit cu Președintele azi?
O, chiar vrei să știi?
Mda, fiindcă trebuie să notezi pe graficul de pe frigider.
- De fapt mi-a vorbit de patru ori astăzi. - De patru?
În sala de informare, întâlnirea CSN, de două ori pe coridor.
Și a zis, de fiecare dată,
„Să-l ia careva-n pula mea pe ciudatul ăsta de-aici”?
Bună, Jonah.
Ce vești aduci din vârful muntelui?
- Casa Albă ar vrea... - Stai doar o clipă.
Mă faci aici?
- Vă fac. - Ce?
Casa Albă ar vrea să participați de la ora 18:00
la strângerea de fonduri S.R.V.A din seara asta în locul Președintelui.
- O, nu, asta n-are să se-ntâmple. - Nu era-n program.
PSUA nu vrea să fie bombardat cu întrebări
despre Legea Responsabilității Fiscale.
- A-ha. - Pe voi normal că n-o să vă-ntrebe,
fiindcă voi n-aveți nicio...
Ă... doar că voi aveți alte arii de expertiză.
Da, „Treburi Curate”, Yemen, misiunea pe Marte.
Mda, n-are să se-ntâmple. Sunt ocupată diseară.
Da, chiar acum ne implementăm Comisia de Treburi Curate.
Dar Președintele Statelor Unite ale Americii
- ...are un mare interes ca... - A-ha.
Participarea dvs. la strângerea de fonduri
să fie secvența fundamentală a evenimentelor
ce se vor petrece de fapt în seara asta.
Voi lua o decizie.
Mulțumesc.
Și aș vrea să fii atent la tonul pe care-l folosești cu mine.
- Voi fi atent la ton. - Mda.
Și, Mike, va trebui să fii și tu acolo, da?
Deci fără „merg acas' să-mi plimb cățelul”.
Ă... Nu-mi spune tu ce să fac, Doogie pulii Howser.
Nici nu știu ce-nseamnă asta!
- Și nici faza cu „piciorul stâng”. - Un film tare.
Bun, păi eu mă întorc la Casa Albă.
Mi se scoală la adresa aia.
Pupici, pa-pa!
Hei, Mike?
Care ai zice că-s cele mai mari
două greșeli de campanie pe care le-am făcut?
Păreați mult prea obosită și pălăria.
Îmi plăcea pălăria. Ce tot spui acolo?
Pălăria ne-a făcut tare rău.
Vă arăta ciudat capul în pălăria aia, asta-i tot ce voi spune.
Bine...
Ce zici de Dan?
O, Dan e un căcat.
Vrei să elaborezi?
Sigur. E un căcat masiv și complet.
Când îl vezi prima dată, îți spui: „Doamne,
omul ăsta nu poate fi un căcat așa mare cum pare”,
dar chiar e.
- Vezi, m-am... - Și dac-ar fi o carte
cu coperte făcute din căcat, te-ai gândi, „Interesant.
Mă-ntreb ce-o fi în cartea asta de li s-a părut potrivit
să-i pună coperte făcute toate din căcat”.
Și apoi o deschizi și...
Căcat.
Mulțumesc tare mult. Da!
Ce mai faci? Te văd. Te văd!
Congresmena Clements, ar trebui să vorbiți cu ea.
Are o mică mustață. E foarte neplăcută.
- Nu vă holbați la ea, da? - O! Mm-hmm.
Podiumul e categoric prea sus.
- Cutia, Gary. Cutia. - O, da, da.
Care-i situația cu tacâmurile? Îs din mălai sau din plastic aici?
Evitați-le pe ambele. Tacâmurile sunt politizate.
Ați putea folosi țelina ca să ocoliți, cumva.
Nu-mi vine să cred că te vezi cu fata șefului.
E de gașcă, e sexi. Mă poate avansa în carieră.
- Chiar îmi place. - Asta era.
- E grozavă. - Asta era.
Trebuie să discutăm despre discursul V.P.-ului, da?
- Ce? - Îmi dai...
- Nu-mi smulge boarfele. - Mulțumesc...
Casa Albă spune că trebuie să filtrăm masiv asta, bine?
Să vezi ce-ți filtrez eu fățoiul...
Casa Albă nu vrea nimic mâine-n ziare despre Petrol, da?
- Ce? - Sau Plastice...
- Nimic despre Mălai. - Întreaga ei poziție sunt măsuri ecologice.
Asta nu-i de la mine, da? Așa că fă-o și gata.
Ce-ți mai place... Ce-ți mai place.
N-am să spun că nu mă amuză...
Doamnelor și domnilor, mă bucur să vă văd pe toți seara asta,
mulțumesc că ați venit.
- Bună, Selina. - Salut.
- O mică schimbare în discurs. - Ce anume?
Se pare că Plasticele au vorbit cu Președintele.
Casa Albă nu vrea să menționăm nici Petrol, nici Mălai, nici Plastic.
Dă-o cotită.
A fost futută din pix complet?
Ă, da. Și-ncă pe la spate. Deloc romantic.
Ăsta era tot discursul, da?
Ce-a mai rămas? Am „Bună”...
Și mai am... Prepoziții.
Păi puteți vorbi despre barca dvs. Sau ceva în genul.
Sigur, vorbește despre barcă.
Gary, pe bune, poți să taci zece secunde?
Vezi că nu-nțeleg ce scrii.
Relaxează-te, te știi la Reforma Votării Senatoriale.
Bag-o pe aia. Marchezi sigur. Aia-i „Sergeant Pepper”-ul tău.
Putem folosi și poanta mea cu tocurile de pisoiași.
- Bun, e nostimă? - Nu.
E suficient de nostimă pentru ăștia.
- Apasă pe verbe. - Mersi. Văd eu.
E-n regulă, mă descurc. Nu pot... Nu știu ce-i asta.
S-o întâmpinăm pe Vicepreședinta Selina Meyer!
- Umflați-le potul! - Îi doar mărunțiș.
Salut...
Bună. O...
Doamnelor și domnilor, distinși invitați,
după cum sunt sigură că ați observat,
am intrat în pantofii Președintelui această seară
și, ă...
Cine-ar fi crezut că poartă tocuri de pisoiași?
Nu, firește că nu poartă.
El e mai degrabă genul „cui”.
Ă...
Mda. Lăsând gluma la o parte,
mi se amintește seara asta
de răposatul senator David Reeves.
A murit, a...
E... E un mort de-acum.
Și îmi amintesc de dragul de David
vorbind cu Președintele și cu mine
despre absurditatea de a permite
prelungiri repetate ale dezbaterilor parlamentare la o singură lege.
Și...
Politica privește oamenii.
Privește oamenii.
- Ă... - Va tweet-ui omul vostru și despre asta?
Păi, ca să spun așa, Sam,
tipul ăla nu mai e în măsură să-și achite contractul pe iPhone.
Asta pentru că Mike McClintock de colo l-a aruncat în râul Potomac.
O, frate, se pare că tweet-ul despre Mălai...
Am fost distruși de propriul nostru oligofrenizator.
Ă...
Deci...
Știu, știu. Știu c-am spus.
E folosirea cuvântului „oligofren”.
- Nu e... - Dar era o glumă. Era o glumă.
Și apoi au amuțit toți.
Dacă-mi permiteți, cred că se cuvine să prezentați scuze cât de curând posibil,
caz în care v-aș putea aduce
pe cineva de la o fundație pentru boli mintale...
Cine pula mea-i frumușelu'? Cine pula mea-i frumușelu'?
Uitați, mâine va fi deja-n ziare.
Nu neapărat. Hai să nu facem armăsar și să panicăm, da?
- Dacă moare Tom Hanks? - Ce?
- Ce gând sinistru. - Nu-mi doresc asta.
Dar orice se poate întâmpla.
Ar putea muri Tom Hanks, ar putea fi un incendiu de păduri în L. A.
Cum ai obținut slujba asta? Chiar vrei să-ți bazezi strategia de presă
încercând să prevezi când moare Tom...
- A comandat cineva aici un cap-de-pulă? - Da, așa se pare.
Am putea să nu mai facem strategii în devara?
Uite ce facem: pășim încet până la mașină, da?
Dar voi stați în jurul meu, foarte hotărâți.
- Ca-ntr-o procesiune. - Exact.
- Discutăm lucruri importante. - Ca papa.
- Mă lași... - Să-i dăm drumul.
- Dar zâmbiți, totuși. Zâmbiți. - Minunat.
Zâmbesc, dar vom discuta noi asta.
Nu-i destul de-o procesiu...
Mai în jurul meu. Înconjurați-mă.
- Înconjurați-mă. - Bun. Gata, gata.
Trebuie să vă iau asta de pe haină, că energia statică atrage și reține mizeria.
Mulțumesc, Gary. Faci fizica să pară amuzantă.
Cu fiecare minut pe care-l pierdem, „oligofrenul” mai crește cu o mărime de font.
Păi atunci începeți procedeul.
Mike, va trebui să ne-ntindem toată noaptea.
Nu, nu pot. Am câinele.
Bun, ascultă. Mike, te duci acasă.
Îndopi câinele. Plimbi câinele.
Împuști câinele. Îngropi câinele.
- Și apoi te-ntorci, da? - Câinele va fi bine.
Încerca să fie amuzantă.
Știu. Nu-i deloc amuzantă. Normal că știu asta.
Nu, nu, nu. Nu va fi disponibilă nici pentru asta. Nu.
Nu pot să-ți mai spun odată „nu”, așa că-ți voi...
Bună dimineața.
Ați văzut asta?
VEPE-ul spășit își înghite cuvintele
Ați văzut-o cu toții? V-ați uitat bine, toți?
Pe prima pagină a secțiunii de stil în „Washington Post”.
Tu ești șeful comunicării, așa e?
- Da, doamnă. - Bagă-ți cămașa-năuntru.
Bun? Îți iese pula din pantaloni.
Sue, a sunat președintele?
- Nu. - Nu.
- Salut, lume. - O, Doamne.
Hei, cu ce futai colosal avem de-a face-n dimineața asta?
A omorât VEPE-ul și ultimul leopard de zăpadă în viață?
A dat foc la un balamuc?
N-am timp să te ignor, Jonah.
Gary, vrei te rog să-l ignori pe Jonah în locul meu?
- Ce vrei, Jonah? - Am o scrisoare de condoleanțe
pentru văduva senatorului Reeves.
PSUA a semnat-o, trebuie s-o semneze și VPSUA.
Și apoi o duc pe Deal, da?
Vorbești de parcă umbli cu Cartea Drepturilor Civile.
- Prefaceți-vă vii, trupă. - Hei, frumosule. Ce mai coci?
Plăcintă cu pulă?
Amy, dumnealui e Paul Burton, e președintele
Fundației Americane pentru Dezabilități Mentale ale Adulților.
- Bună, ce mai faceți? - Bună, încântată. Eu sunt Amy.
Dle Burton, mi-ar plăcea să vă primesc în biroul meu.
- Mulțumesc. - Știați că am propriul meu steag?
Doamnă, am o carte de condoleanțe pentru văduva senatorului Reeves.
O, Amy, poți tu să...
- Gary, vom avea nevoie de două cafele. - Bine.
- N-ar trebui să fie trei? - Două ajung.
A murit un om, oameni buni.
Când moare un hărțuitor sexual, îi semnăm cartea nevesti-sii.
Da? Așa merg lucrurile în Washington.
- O semnez. - Bun, mulțumesc.
Așa-mi spune ea să-i semnez numele.
Dacă voia să-ți semnez ție numele, ar fi făcut așa:
Asta nu m-a atins.
Adică, am judecat greșit.
În esență, aș spune că „am glumit greșit”.
Adică, de-ar fi s-o spunem...
Ha-ha! Înalt, brunet și obositor,
tre' să te-ntorci în colțul șefului tău.
Hallowes e în corzi. A pârât-o un blog
că a zis că răposatu' senator Reeves avea un trecut de apucături sexuale nepotrivite.
Da, păi știi ceva? Eu nu lucrez pentru dna senator Hallowes.
Mi-am dat demisia cam acum o oră.
- Faci mișto? - Nu, imediat ce-am divulgat povestea aia.
- Ce ai de gând? - Cum?
- Ce-i? - Ce-i?
Vrei te rog să fii cu ochii pe el? Te rog?
- Că ăsta-i un căcat dubios. - Bun.
Bun, Mike, uite cum facem, da?
La 11:30, spui că dna senator Hallowes
nu numai că l-a insultat pe răposatul senator Reeves,
dar a și încurajat-o...
Nu, stai, nu... „A instigat-o” pe V.P.
să utilizeze cuvântul „oligofren” în glumă.
Vezi ce fac? Dna senator Hallowes
e responsabilă pentru afacerea cu oligofrenul.
Ești în genu'... Un tip ce se vrea isteț?
Fiindcă-mi pari un tip ce crede că-i isteț.
Uite-te bine la mine, da?
Acum pune-ți întrebarea asta, Mike.
Va fi peste un an omul la care te uiți într-o poziție
deasupra sau sub tine?
Fiindcă toată ambiția pe care ai avut-o cândva ți-a părăsit trupul de multă vreme
și acum tot ce ți-a mai rămas pentru ultimii tăi zece ani de viață muncitoare
e un apartament plin de igrasie, plăcinte reci cu crabi
și un futut de câine invizibil.
Vrei să urmezi planul ăsta au ba?
Fă un calcul, frățioare.
Ă...
În tot masterul tău de politologie,
ai învățat vreodată să scrii un comunicat de presă?
Cred că parc-am auzit de-așa ceva.
- Hai să te-nvăț io. - Așa.
A plecat Jonah?
A plecat cu cartea aia de condoleanțe?
Da, tocmai a plecat.
Fiindcă...
Cred că am semnat cu numele meu...
- Cum? - Nu cu numele Selinei, cu al meu.
Bun, ia, ia, ia... Bun, stai așa.
Cam cât de sigură ești, pe o scară de la 1 la 10? Când 1 e...
Da, știu de scări, Gary.
- Ă... 9. - Aia-i aproape 10.
- Da, am pus numele meu. - O, Părinte...
O să se spună că VEPE-ul nu s-a putut deranja să semneze
cartea de condoleanțe a celui mai respectat dintre perverșii Senatului.
Dacă mi-aș scrie memoriile, ceea ce nu fac,
dar dacă le-aș scrie... Uh! Ăsta ar fi un moment de referință.
Nimeni nu trebuie să afle asta.
- Să nu cumva să afle. - Mie-mi zici?
- Nu, nu, nu, Gary! - Gary, ce faci?
Regret nespus. Dar trebuie să vă spun ceva.
Ce pula mea, Amy?
Încerc să sting două incendii acolo.
Și când mă-ntorc,
aflu că tu ai dat foc
la însăși mașina pompierilor?
Scuze, scuze, scuze.
Nivelul de incompetență din biroul ăsta e a-me-ți-tor!
O să luăm cartea înapoi!
Și o înlocuim cu una nouă.
- Da, exact. - Simplu.
Ai să te-apuci de asta.
O să oprești în pula mea asta, da?
Fiindcă io-s ocupată acolo, cerându-mi scuze acelui...
Futilofren.
Dumnezeule!
Bun. E-n regulă.
Dle Burton. Mii de scuze.
Avem o zi tare complicată.
Nu-s încântat de comunicatul ăsta de presă.
Da, firește, încântarea ta e-n capul listei mele,
chiar deasupra controlului climatic și traficului de copii.
O, Doamne, o fi asta ca-n „Moonlighting”,
în care ne-ndrăgostim și-ncepem să ne futem?
Gary se va duce în biroul lui Jonah
și, oarecum pe furiș, o să ia cartea-napoi.
Păi, n-am nicio haină. Îmi trebuie s-ascund în ea cartea.
Pe haina mea e cafă.
Poți lua haina mea.
Mersi, Sue. Mersi, Sue.
- Mersi, Sue. - Soluția, Sue.
- Firește. - Mulțumesc.
Mereu există soluții.
Mulțumesc mult. Tare drăguț din partea ta.
În primul rând, ar trebui să cobori gluga.
N-aveam de gând s-o las pusă.
Păi, succes, Gary.
Sunt convinsă că probabil poți face asta.
Vă mulțumesc.
Vrei să-i sun, să le spun că vii?
- Nu, Doamne! - Bun, bun, glumeam!
Deșteptarea... Înseninez moralul pe-aici.
Amy, caută un plan de rezervă.
Bun? Fiindcă...
Gary?
- Jonah. - Ai venit să furi cartea semnată greșit, Gary?
- Ei, hai, nu. - Asta pare foarte rău.
- Nu-i rău. - Gary, sunt un prieten de-ai voștri.
Nu cred că ești.
- Deloc. - Glumeam numai.
Gary, calmează-te, da? Am să-ți dau cartea, da?
Bun. Să fiu sincer, mă speriasem oleacă.
Mda, mda...
- Iacăt-o. - Mulțumesc.
- Dar e foarte... - Bun.
- Scuze. - Hai să trecem la partea nasoală.
Să trecem la partea nasoală, fiindcă știu că ai una.
Nu-mi place tensiunea. Am reflux laringo- faringian. Să trecem la partea nasoală.
Vreau ca Amy să iasă diseară cu mine la o întâlnire.
Da, da, da... Imposibil.
Nu-ți face probleme, da? Nu vom face sex, da?
- Fiindcă mă urăște. - Așa. A-ha.
- Dar Amy e un 8. - Așa.
Și dacă toți ceilalți optari cu care vreau să fac sex
văd că sunt capabil de-un opt,
atunci voi face sex cu un opt foarte curând.
E vremea stagiarilor, Gary.
Am eu moacă de pește?
Ai exact o moacă de pește.
Dan, aștepți să-ți pice niște firimituri?
- Să te fut. - Ă... nu.
Tre' să vorbesc cu ea o clipă, te rog.
Nu, e foarte prinsă acum cu o grămadă de...
Sue, îmi ia doar o clipă, la propriu.
Mike, se-nvârtește.
O, bun. Atunci revin.
Hei, ce faci, scumpo?
Ce pula mea mai faci tu aici?
Dna Vicepreședintă mi-a cerut să trec.
Sigur...
Hai, Gary! Hai, hai, hai, Gary!
- Hai, Gary. - Bine-lucrat, frățioare.
- Nu se poate... - Ba da.
- Ai scos-o? - Am scos-o.
Oa, Gary, bravo ție.
Bravo... oh. Pardon.
Hai, așa.
Da, deși a trebuit să fac un târg cu Jonah.
Amy tre' să iasă diseară cu el la întâlnire.
Nu, n-o va face.
Păi, nu vrea să facă sex cu tine.
Doar cină și un film.
Nu, Amy n-o să meargă la întâlnire cu Jonah.
Las-o mai moale. E o-ntâlnire, da' nu sex.
Pentru mine, așa au fost 12 ani de căsnicie.
- Vă găsesc eu un motel. - Îh!
O, Doamne, nu!
Faceți loc! Faceți loc! Faceți loc!
- O, Doamne... - Ia uitați.
- Ce? Ce? - Priviți.
Președintele a semnat-o deja pe asta.
Da? Va trebui să falsificăm semnătura Președintelui pe cea nouă.
- Păi, asta-i o infracțiune capitală. - Ce?
Da, poți fi electrocutat după lege dacă faci asta, dacă vreți să știți.
Io nu-s aici. Am „dezmințire plauzibilă”.
Uite, o fac eu. Las' la mine.
Șmecheria e s-o faci cu susu-n jos.
Asta-i extraordinar.
E ceva ce nu poți face?
Preludiu, bronzare direct la soare...
- Doamnă, sunt la dispoziția dvs. - Ă, Amy, da.
Voiam să-ți spun despre asta.
I-am oferit lui Dan un post permanent,
- ...în biroul acesta. - Așa.
- Super. - Nicio problemă.
O să pun BlackBerry-ul la treabă.
- Sună bine. - Am început.
- Aveți o clipă? - Sigur.
- L-ați angajat? - Mm-hmm.
Ați angajat cel mai mare jeg din D.C.?
O, da, păi... Sunt fluentă în jegoeză.
Da? E una din limbile mele.
Amy, l-am folosit pe Dan să obțin ce voiam.
El v-a folosit să obțină ce voia.
Î-î, nu. Eu l-am folosit, categoric.
Eu sunt folositorul, el e folositul.
Așa, Amy, iată-ne.
Linguine cu creveți și-un film porno.
O, salut. Glumeam numai.
E linguine cu pui. Mă găsești aici.
Dan e manipulativ. E șiret.
Știu. De-aia l-am și angajat. De ce nu vrei să m-asculți?
În șase luni, când se stinge tot căcatul ăsta,
o să punem un tip de la Petrol în Comisia Treburilor Curate.
Turnați Petrol pe Treburile Curate?
O, mai lasă-mă, Amy, maturizează-te.
Așa au rezolvat și Criza rachetelor cubaneze.
Asta-i Cuba mea.
Dan v-a spus că asta-i Cuba dvs.?
Cât e de căcat...
Știu, asta-ncerc să-ți spun.
Tu mi l-ai vândut drept căcat și de-aia l-am angajat.
E eul meu căcăcios, da? Îmi trebuie un căcat.
- O, cât o să regretați... - Amy, îmi trebuie un căcat.
- Cioc-cioc! Bună. - Bună.
Bob Jeffries, de la Asociația Plasticuri și Celuloză.
- Doamnă Vicepreședintă. - Ce mai faceți?
- Poftiți în biroul meu, vă rog. - Mulțumesc frumos.
Știți că am propriul meu steag?
Păi, sper că-i unul dintre steagurile noastre din celuloză.
O, ce nostim sunteți!
Caleașca te așteaptă.
Așa că, da, ia-ți haina.
Așa, micule Jack Horner, te-ai ajuns!
Ai un birou nou-nouț pe colț.
Hai cu mine, am un loc minunat
pentru fotografia ta adorabilă cu Carol Hallowes.
De fapt, nu mai e iubita mea.
M-am despărțit de ea acum 15 minute prin SMS.
- Bravo! Rece și cam tocilăresc. - De fapt, era o aplicație.
Așa, cărați-vă. Se instalează șmecherașul.
Gary, ne aduci aici două cafele?
Fără îndulcitori.
- Fără îndulcitori? - Zahăr.
- Fără îndulcitori? - Fără îndulcitori. Zahăr.
Mă atingi, îți pierzi un deget.
Și un coi.
O chestie amuzantă: merg la Casa Albă de dimineață
și mă vede Președintele mâncând semințe amestecate,
așa că zic: „Vă plac semințele amestecate?”
Traducere: mko_ro Subtitrare originală: flapinha & Elderfel www.addic7ed.com