Spune-mi cum funcţionează.
Sunt treaz, cu soţia mea, şi închid ochii.
Îi redeschid.
Şi sunt treaz cu fiul meu.
Asta se întâmplă de la accident?
Deci începi să lucrezi la un caz aici, în realitate,
după care, brusc, începi să lucrezi la un alt caz
acolo, în vis.
Pentru mine totul pare absolut real.
Nu ştii dacă eşti treaz sau dormi
în acest moment?
Te asigur,
dle detectiv Britten, acesta nu e un vis.
Exact asta a spus şi celălalt psiholog.
AWAKE S01 Ep 03- Vinovat
Traducerea: Kprice/Bonzi/Avocatul31 www.subtitrari-noi.ro
Am terminat.
Mereu eşti ca o statuie.
N-am mai văzut pe nimeni stând aşa nemişcat.
Unul dintre lucrurile pe care le-am învăţat este răbdarea.
Ne vedem săptămâna viitoare.
Poate nu.
Poate voi avea noroc.
Da? Cine o să-ţi dea un rinichi?
Ei nu trec prizonierii pe lista niciunui donator.
Pot să visez, nu?
Da?
Visează în continuare.
Cine te crezi, Cooper?
Mama a trebuit să aştepte
3 luni s-o vadă un doctor,
iar tu eşti aici,
irosind taxele contribuabililor.
Gata, hai să mergem.
Închide uşa.
Haide.
Închide-o!
N-am nimic de pierdut, Perez.
Nu vrei să-l pui la încercare pe unu' care n-are nimic de pierdut.
Închide-o!
- Gata? - Aşa cred.
Vei fi minunat.
Bună, Tara.
Mă uitam la puştiul ăsta,
favoritul turneului.
E foarte bun.
Bun?
E al XV-lea pe ţară.
Îi spuneam lui Rex că îl poate învinge
dacă îl ţine dincolo de careu.
Am deja antrenor, tată.
De asta cred că n-ar trebui să vii.
Nu trebuie să vin.
- Îmi doresc să vin. - De ce?
Să mă vezi pierzând?
- Scuze. - Da.
Britten.
De când te deranjează
să te vadă tatăl tău jucând?
De unde?
Serveşte cu 100km/h.
Cum aş putea să i-o întorc?
Când s-a întâmplat asta?
Acum 5 ore.
CHP l-a observat
cu o cameră de supraveghere a traficului îndreptându-se spre sud, pe 405.
Înseamnă că ar putea fi încă în L.A.
Căpitanul alcătuieşte o echipă de căutare a fugarului
pentru a-i verifica toate cunoştinţele.
Aceeaşi poveste.
Fiul tipului, în vârsta de 14 ani,
împuşcă furnizorul şi e condamnat pe viaţă.
Stai.
Pe tip îl cheamă...
Cooper... John Cooper?
Da. De unde ştii?
Eu l-am arestat.
Nu trebuie decât să parezi. Dă cu paleta în minge
- şi vei înscrie. - Ne vedem acolo.
A intervenit ceva la serviciu. Îmi pare rău.
Dacă ajungi în finală, asta ar fi duminică, nu?
Ar trebui să pot ajunge acolo până duminică.
Ar fi grozav.
Nu fi aşa dezamăgit.
Am mai spus o dată că nu trebuie să vii. Deci nu-i nimic.
Sună-mă când ajungeţi acolo.
Semnează aici.
Jim.
- Bună. - E în regulă.
Mă bucur să te văd, Michael.
Faci faţă situaţiei?
Da, sunt bine.
Ce face Rex?
Joacă tenis.
E într-un turneu în acest weekend.
Ar fi trebuit să fiu acolo, dar...
Sigur e bun.
Îmi amintesc cât de bună era Hannah.
Te bătea măr.
Mulţumesc c-ai venit aşa repede.
Era şi cazul meu.
M-aş fi supărat dacă nu m-ai fi chemat.
În regulă.
Să mergem la vânat oameni, ca pe vremuri.
Cum a reuşit Cooper să facă asta?
A evadat după tratamentul de dializă din afara închisorii.
A folosit un paralizant împotriva gardianului.
Crezi că l-a luat dinăuntru?
Puricăm personalul chiar acum.
Vrei să-ţi cunoşti predecesorul?
E tipul pe care-l aveam pe cap înainte de-a te avea pe tine.
Jim, mă bucur să te revăd.
Şi eu mă bucur să te văd, Bird.
Vă cunoaşteţi?
Ne-am cunoscut.
La înmormântarea Hannahei.
- Bună. - Salutare, transpiratule.
Vrei micul dejun?
Vreau să fac duş mai întâi.
Vrei să faci duş cu mine?
Să economisim apa?
De dragul mediului înconjurător.
A sunat David.
Am discutat despre strângerea de fonduri de mâine.
Credeam că i-am spus că nu mergem.
Da, i-am spus.
Conducerea angajează un nou consilier de criză,
şi vor numi funcţia în memoria lui Rex.
Ce drăguţ!
Da.
Era un loc important pentru el.
Făcea voluntariat acolo de trei ori pe săptămână.
Ce?
Nu ştiu, iubito.
Eşti sigură că eşti pregătită pentru asta?
Nu. M-am gândit că va fi dificil,
dar au un program întreg în memoria lui Rex.
Simt c-ar trebui să mergem.
Cum ai rezolvat asta cu Hannah?
Cum crezi?
Mergem la strângerea de fonduri.
Şi ce simţi vizavi de asta?
Ce simt?
Nu vreau ca ea să sufere.
Vreau s-o protejez.
Te-ai gândit că poate vrei
să protejezi altceva?
Ce anume?
Visul în care fiul tău trăieşte.
Evenimentul la care nu vrei să participi
e despre comemorarea lui Rex.
Cum te aştepţi să poţi comemora un fiu a cărei moarte
nu ai acceptat-o cu adevărat?
Rex, chiar nu-ţi doreşti
ca tatăl tău să te vadă jucând
sau voiai să-l enervezi?
Dacă nu vrei să vorbeşti despre asta, înţeleg.
Se străduieşte prea mult.
Tot timpul vrea
să discutăm, să fim împreună,
de parcă am fi cei mai buni prieteni.
Acesta e reproşul tău?
Nu vreau să am de-a face cu el chiar acum.
Aproape te-a pierdut.
Cred că poţi suporta câteva îmbrăţişări
şi un pic de conversaţie bizară.
Nu el este problema.
Eu sunt.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că sunt un om îngrozitor.
Nu eşti îngrozitor. Eşti adolescent.
Când suntem doar noi doi
şi mă întreabă ce-am făcut în acea zi, îmi pregăteşte cina,
încearcă să discute despre sport
şi e foarte amabil cu mine,
nu pot să nu mă gândesc
că aş fi vrut să fie ea în locul lui.
Ce fel de persoană
priveşte pe cineva în ochi, pe cineva care-şi dă toată silinţa,
şi îşi doreşte ca acel cineva să fi murit în locul altcuiva?
De câte ori îmi zâmbeşte, mă îmbrăţişează
şi îmi spune că mă iubeşte,
mi-e teamă c-o să observe
că eu nu l-am ales pe el.
Că o vreau pe ea în locul lui.
Dacă ai aceste trăiri nu înseamnă că eşti rău.
Nu există un mod bun sau rău
în care să percepi ce s-a întâmplat.
Dar indiferent ce simţi,
nu trebuie să ţii doar pentru tine.
E bine că mi-ai spus.
Ce naiba?
Eşti bine?
Sunt bine.
Bun. Rămâi aici.
Revin imediat.
Nu e chiar aşa rău.
E o mică zgârietură.
Noi trebuie să ajungem undeva
şi aş prefera să nu aştept să completez raportul pentru poliţie.
Tipul care l-a răpit pe Rex era îmbrăcat
cu un hanorac verde, cu glugă.
Tocmai i-am spus poliţistului.
Spune-mi şi mie. Ce-a spus?
N-a spus nimic.
Niciun cuvânt? Niciun sunet?
Înainte să-mi dau seama ce se întâmplă,
mi-a pus o batistă pe gură, care mirosea a chimicale.
Asta-i tot.
Asta-i tot ce îmi amintesc.
Ba nu, trebuie să-ţi mai aminteşti şi altceva.
- Uiţi ceva, un detaliu. - Ba nu uit.
- Nu uit. - Ce maşină conducea?
Nu ştiu. Eu...
Era înarmat?
Nu. Nu ştiu...
Tara, gândeşte.
Cooper vrea ceva. Vreau să ştiu ce anume.
- Omiţi ceva. - Îmi pare rău, Michael.
Michael, vino.
Scuze.
Ne-a spus tot ce ştie.
Da. Ce e?
Celularul Tarei n-a fost găsit încă.
Dacă l-a luat Rex, am putea identifica locaţia.
N-are nicio logică.
Ce vrea de la Rex?
Vrea să se răzbune pe tine.
Erai unul dintre poliţiştii care l-au arestat.
Şi tu la fel.
Dacă voia să se răzbune, eram deja morţi.
De ce nu s-a luat de noi?
Vrea ceva.
Indiferent ce-ar vrea,
vom afla în curând.
Îţi ascultăm telefoanele,
în caz că ia legătura cu tine.
Asistenta care-i făcea dializă lui Cooper,
a picat testul poligraf.
Dacă l-a ajutat pe Cooper...
Ar putea şti unde-i Rex.
Nu ştiu ce vrei,
dar ar trebui să ştii că tata e poliţist.
În curând mă vor căuta foarte mulţi oameni.
Înainte de a face ceva ireversibil,
te rog...
Lasă-mă să plec.
Bine?
Te rog.
Te rog...
Ajutor!
Să mă ajute cineva, vă rog!
Ajutor!
Dumnezeu mi-e martor, nu l-aş fi ajutat
dacă aş fi ştiut ce-o să se întâmple.
Eşti complice.
Înţelegi asta?
Înseamnă că în ochii justiţiei, eşti la fel de vinovată precum Cooper.
Iar răpirea se pedepseşte cu cel puţin 20 ani închisoare.
Îţi jur, nu ştiu unde l-a dus pe fiul tău,
nu îţi pot spune nimic.
N-a pomenit niciodată de vreun anume loc?
Există cineva cu care a fost în contact?
Un prieten, un membru al familiei?
Nu mai are pe nimeni.
Eu eram singura lui cunoştinţă.
Petreceam împreună trei ore pe zi, de două ori pe săptămână.
A vrut să ne rugăm împreună.
Spunea că este nevinovat.
Da.
Sper ca într-o bună zi să mă ierţi.
Mă voi ruga pentru fiul tău.
Unde este Jim?
Investighează posibile piste.
Oricine l-a cunoscut pe Cooper, oricine l-a vizitat
în închisoare, îi trecem pe toţi prin filtru.
Tara şi-a terminat declaraţia.
Este la biroul tău, vrea să îţi vorbească.
Bună, Tara. Te simţi bine?
A sunat el.
Cooper... mi-a lăsat un mesaj pe robotul de acasă.
A sunat la tine, acasă?
Mi-am verificat mesageria şi i-am auzit mesajul.
- Când? - Chiar acum.
Ce spunea?
Şi-a lăsat numărul de telefon şi vrea să îl suni tu.
Michael, Michael.
A zis că dacă spui cuiva, o să ştie şi îl va ucide pe Rex.
Sunt detectivul Britten, legitimaţia nr 8277.
Vreau să verificaţi de unde s-a sunat la un număr de telefon.
310-555-1212.
Caut acum. Un moment, dle detectiv.
Dle detectiv?
Da.
Numărul aparţine unui telefon public
aflat intre bd. McClintock şi Third Street.
Nu, aceasta este adresa secţiei de unde sun acum.
Este aceeaşi cu adresa telefonului public, dle.
Se afla în partea din Nord-Vest.
- Cooper? - Cine?!
- Unde este el? - Individul care mi-a dat asta?
- Da. - A zis că îmi dă încă 20$
dacă mai stau pe aici vreo două ore.
I-am zis că-s de acord, n-am nimic de făcut.
În regulă, şterge-o.
- Cum rămâne cu banii mei? - Pleacă!
Cooper?
Tata, sunt eu.
Rex?
Eşti bine, fiule?
Sunt în deşert, într-un fel de baracă,
- la două ore distanţă de centru...! - Ţine-ţi gura!
Rex!
Ţine-ţi gura!
Rex!
Dacă vrei să îţi mai vezi vreodată fiul în viaţă,
faci exact ce îţi spun eu.
Ascult.
La ora 10. Drumul Industrial, nr 2211 în San Bernardino.
Vii singur.
Dacă mai văd pe cineva...
Doar să cred că văd pe altcineva... şi băiatul tău o să moară.
M-ai înţeles?
Înţeleg.
Voi face orice doreşti.
Numai... să nu-i faci vreun rău.
Te rog.
Cooper? Cooper?!
Îmi pare rău că s-a ajuns la asta.
Niciun fiu n-ar trebui să plătească pentru păcatele tatălui său.
Ridică-te.
Ridică-te!
Unde este fiul meu?
Spune-mi unde este! Acum!
Chiar dacă ţi-aş spune unde este,
până să îţi dai seama dacă spun adevărul,
fiul tău o să moară de deshidratare.
Nu îl vei găsi fără mine.
Aşa că ia-ţi mâinile de pe mine şi hai să vorbim.
Ce vrei?
Exact ce-am vrut în ultimii zece ani:
dreptate.
Derek Bell a meritat să moară, dar nu l-am ucis eu.
Spune-mi ce trebuie să fac eu, ca să îmi dai fiul înapoi.
Dovedeşte cine mi-a înscenat crima.
Nimeni nu te-a înscenat.
Cineva a pus arma, în noaptea aceea.
Voi nu aţi căutat suficient de bine.
Mi-a luat zece ani, dar în final mi-am dat seama
cine la ucis pe Derek Bell, în acea noapte.
Iar tu o să mă ajuţi s-o dovedesc.
- Aruncaţi armele! - A- Aşteptaţi.
Nu, nu, nu! Opriţi!
Nu!
Nu! Nu!
Cooper. Hei, Cooper.
N-au venit cu mine, îţi jur.
Cooper! Spune-mi unde este fiul meu.
Te rog. Te rog, spune-mi unde este.
Suspectul a fost doborât.
Unde este?
Nu. Nu.
Nu pot să îl pierd din nou.
Haide!
Michael.
Lasă-mă în pace.
Tocmai mi-ai ucis fiul.
Tocmai mi-ai ucis fiul!
Să îl luăm de aici.
De ce m-ai urmărit?
Căpitanul s-a gândit că s-ar putea să te contacteze Cooper.
A spus ceva?
Adică ceva care să ne ajute să îl găsim pe Rex?
Era pe cale să o facă.
Ce anume?
Să îmi spună.
Cum îl pot ajuta să îşi dovedească nevinovăţia.
Haide, Mike.
Un om nevinovat nu l-ar fi răpit pe Rex.
Nu te chinui singur.
Nimic din ce s-a întâmplat nu este din vina ta.
Cooper a fost vinovat.
Cel mai bun lucru pe care-l poţi face pentru Rex, acum
este să îţi păstrezi mintea liberă.
Aici nu poţi face nimic nou.
Şi ce, să mă duc acasă?
Ce sugerezi, să îmi iau o pauză?
Hei, Vega, eşti lângă biroul tău?
Aş putea ajunge. De ce?
Vreau să intri în baza de date a închisorii de stat,
să verifici statutul unui deţinut.
Îl cheamă John Cooper.
Despre ce este vorba?
Suntem contra cronometru, Vega.
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
Doar spune-mi dacă mai este în închisoarea Tehachapi.
Numele este John...
John Cooper. Da, te-am auzit de prima dată.
Da, Cooper este încă deţinut.
Ce se întâmplă?
Îmi iau o zi liberă. Acoperă-mă tu.
Mă duc la Tehachapi.
Din cauza tipului ăsta, Cooper?
Bine, n-ai de gând să îmi spui.
Ce-ar trebui să îi spun căpitanului?
Orice vrei tu.
Şi ar trebui să fac asta pentru că...?
Pentru că eşti partenerul meu.
Ştii, asta ar trebui să funcţioneze în ambele sensuri, Michael.
O să te sun înapoi.
- Eşti treaz. - Hei.
Şi îmbrăcat.
Te-ai zvârcolit noaptea trecută.
Ai avut un coşmar?
Nici eu nu am dormit foarte bine.
Cred că probabil eram îngrijorată pentru ziua de astăzi.
- Ziua de astăzi? - M-am gândit.
Poate unul dintre noi ar trebui să spună ceva,
de vreme ce ei fac asta pentru Rex.
Iubito...
Nu o să pot veni la strângerea de fonduri.
Îmi pare foarte rău.
Nu o să poţi veni?
- Ce? - Nu pot... eu...
- Am vorbit cu Vega la telefon, este... - Dar tu...
O răpire a unui copil.
Puştiul ăsta este cam de aceeaşi vârstă cu Rex.
Michael...
- M-au sunat. - Bine, asta este îngrozitor,
dar nu eşti singurul detectiv.
Ştiu.
Strângerea de fonduri este peste două ore.
- Au nevoie de mine. - Ei au nevoie de tine?
Eu am nevoie de tine!
Eu... Michael, este peste două ore. Bine?
Te poţi întoarce după acea la slujbă.
Eu...
Lucruri rele or să se întâmple întotdeauna altor oameni,
dar ceva foarte rău
ni s-a întâmplat nouă.
Ştiu.
Şi? Vino cu mine astăzi.
Iubito, nu pot. Eu...
Fiul meu a început să lucreze voluntar aici acum un an,
şi sincer, a făcut-o
pentru că munca în serviciul comunităţii îi folosea la şcoală.
La început, tot ce am auzit eu şi cu soţul meu în continuu a fost...
"De ce trebuie să fac asta?"
Cred că număra zilele până când se putea întoarce
să stea cu prietenii după şcoală,
în loc să răspundă aici la telefoane.
Dar în cele din urmă, fără ca noi să realizăm,
a încetat să se mai plângă.
Iar într-o noapte, Rex nu a venit acasă aşa cum trebuia să facă,
şi... nu răspundea la telefon.
Am fost foarte îngrijorată.
L-am găsit aici...
la două ore după ce i se terminase tură,
şi vorbea la telefon cu o faţă de 14 ani
care era deprimată şi se gândea să-şi facă rău.
Am stat în spatele lui Rex aproape o oră,
şi l-am privit...
cum a convins-o pe această fată să primească ajutor.
Era persoana pe care o ţinusem în braţe când era bebeluş...
care tocmai salvase viaţa cuiva.
Şi am simţit... un val de mândrie.
Şi... l-am îmbrăţişat şi...
Am început să plâng.
Nu mă puteam opri.
Iar Rex a spus că îl făceam să se simtă jenat,
şi mi-a cerut să plec.
Aşa că am plecat...
cu un dar pe care îl voi purta întotdeauna cu mine.
În acea seară...
în această încăpere...
Rex mi-a arătat cine era cu adevărat...
şi m-a făcut să zăresc pe bărbatul care urma să devină.
Vă mulţumesc că vă amintiţi de fiul meu astăzi...
şi că faceţi parte din acest loc minunat.
Hei, iubito, eu sunt. Sper că merge bine.
Îmi pare rău că nu sunt acolo.
Ştii, sunt sigur că nu asta vrei să auzi acum,
dar... fac tot ce pot.
Oricine va găsi asta...
vă rog daţi-i-o tatălui meu.
Este detectiv la poliţia din Los Angeles, Michael Britten.
Speram să vorbesc cu el faţă în faţă, dar...
începe să pară că asta nu o să se întâmple niciodată.
Nu, nu muri!
Cu excepţia fostei mele soţii,
eşti ultima persoană pe care mă aşteptam să o văd din nou.
Sunt aici pentru că după apelul tău a fost respins,
am primit un telefon de la o sursă anonimă.
A spus că îţi cunoaşte cazul
şi că are probe care ţi-ar putea dovedi nevinovăţia.
Serios?
Dacă m-am înşelat în ce te priveşte,
aş vrea o şansă să îndrept lucrurile.
Să îndrepţi lucrurile?
Bine.
Ce zici să-mi restitui ultimii zece ani din viaţă?
Poţi să faci asta?
Nu, dar dacă poţi corobora cu ceea ce mi-a spus sursa,
te pot scoate de aici.
A menţionat ceva în legătură cu un loc din deşert.
Ce îmi poţi spune despre asta?
Omule, lasă-mă să-ţi spun ceva.
Nu ştiu despre ce este vorba,
dar ştiu când sunt minţit.
Să spunem doar
că ştiu unde este acest loc.
Ce legătură are cu dovedirea nevinovăţiei mele?
Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune.
Aşa cum nici tu nu mă crezi pe mine.
Crezi în continuare că l-am ucis pe Derek Bell, nu-i aşa?
Şi motivul pentru care nu mă crezi
este pentru că nu vrei.
Pentru că înseamnă că va trebui să trăieşti cu ceea ce mi-ai făcut.
Dar sunt bine, omule.
Nu mai am nevoie să mă crezi.
Am nevoie doar să mă scoţi de aici.
Şi după ce o să faci asta,
o să-ţi spun despre locul ăsta din deşert.
Ei bine, până atunci ar putea fi prea târziu.
Prea târziu pentru cine, omule?
Bine, să spunem că nu l-ai ucis pe Derek Bell.
Spune-mi cine crezi că a făcut-o.
Multă vreme am crezut că tu ai făcut-o.
Da.
Vezi tu, m-am gândit că trebuia să fie un poliţist, bine?
Cineva care putea controla probele.
Da. Ştii despre cine vorbesc.
Alo?
Jim, hei, eu sunt, Michael.
Michael, hei, mă bucur să-ţi aud vocea.
Ce mai faci?
Ştii, vânez în continuare infractori.
Ce mai face Hannah?
Rezistăm.
Ascultă, Iisuse, îmi cer scuze.
Am vrut să te caut,
să te invit la o bere.
Sună bine. Ce zici de mai târziu?
Da, ar fi grozav.
Treci pe aici.
- Michael! - Jim.
Hei.
A trecut prea mult timp.
- Da. - Te rog.
Ce ai păţit la mână?
Nimic. Un accident micuţ la sala de sport.
Margaret mă bate la cap să mai slăbesc vreo 5 kilograme.
Este aici? Margaret?
Nu, îmi pare rău. Ai ratat-o. Îţi transmite toate cele bune.
Să-ţi aduc o bere?
Ca să fiu sincer, nu sunt aici
într-o vizită de curtoazie.
S-a întâmplat ceva cu Hannah?
Nu, Hannah este bine.
Slavă Domnului.
Trebuie să vorbim, Jim, despre... John Cooper.
Execută o sentinţă pe viaţă pentru uciderea lui Derek Bell.
Îţi aminteşti.
Bell avea un milion de dolari cash în noaptea aia,
şi îmi amintesc că am recuperat mai puţin de 100.000$.
Aşa că am pus cap la cap... şi uite-mă aici.
L-ai ucis pe Bell, ai luat banii,
ai pus arma în casa lui Cooper.
De unde ai scos asta?
O parte de la Cooper,
şi din alte locuri. Am pus lucrurile cap la cap.
Ascultă, crezi în cuvântul
unui condamnat pentru crimă mai mult decât în cuvântul meu.
Jim, m-ai înţeles greşit. Nu sunt aici să te arestez
şi nici să te judec.
Nu-mi pasă dacă Cooper putrezeşte în închisoare pentru tot restul vieţii lui.
Vreau doar ce este al meu.
Oamenii se îmbogăţesc în timp ce alţii îşi riscă vieţile,
ca noi, şi nu obţinem nimic.
Îmi vreau partea.
Partea ta?
A fost arestarea noastră.
Sunt banii noştri.
Michael, nu am înscenat nimănui crima. Nu există banii.
Nimic din asta nu este adevărat.
Nu cred că m-am făcut înţeles, Jim.
Nu... nu îţi dau de ales.
Dacă nu mă plăteşti, o să mă duc la Afaceri Interne.
Poţi să te duci să vorbeşti cât vrei cu ei,
dar o să arăţi doar ca un nebun.
Şi din câte am auzit, nu ai nevoie de mult ajutor.
Îmi pare rău că am spus asta. Am vorbit cu căpitanul Harper.
Mi-a spus ce se petrece de la accident;
despre comportamentul tău ciudat.
Nu am realizat cât de serios este.
Nu asta se petrece aici, şi ştii asta.
Te-a obligat să vezi un psihiatru.
Ţi-a încredinţat un partener nou
care să te supravegheze.
Îmi dai partea, sau nu?
Ascultă ce spui. Uită-te la tine.
Trebuie să te ajutăm.
În regulă, este suficient. Am terminat.
Să-ţi spun cum o să facem. Să-l sunăm pe doctorul tău, bine?
Putem rezolva împreună asta.
Uite ce o să fac. O să ies pe uşă,
şi o să mă duc direct la căpitan.
Următorul lucru, îţi vor investiga oficial înregistrările bancare,
şi îţi vei petrece restul vieţii în închisoare
precum Cooper.
Asta vrei?
Sunt prietenul tău. Am venit aici să-ţi ofer o şansă,
dar de tine depinde să o accepţi.
Este decizia ta.
Nu a mai rămas mult.
Este uimitor cât de rapid se cheltuie banii...
dar ceea ce a rămas... sunt ai tăi.
Dacă aş putea,
aş schimba tot ce s-a petrecut în noaptea aia, dar...
banii erau acolo,
am apăsat pe trăgaci şi nu mai aveam cale de întoarcere.
Michael?
Michael, unde pleci?
Ţi-am spus că o să-ţi dau banii.
Dle, eşti arestat pentru uciderea lui Derek Bell.
Ai dreptul să nu spui nimic.
Orice spui poate şi va fi folosit împotriva ta.
Ai dreptul la un avocat.
Hei, pentru o clipă, m-a făcut să mă întreb
dacă nu inventezi toate astea.
Nu ai fost singurul.
Sunt detectivul Michael Britten.
Vreau să vorbesc cu directorul închisorii, Gutierrez.
Spune-i că este o urgenţă.
Dle director, trebuie să mi-l dai imediat la telefon pe John Cooper.
Încă nu-mi dau seama de ce nu-mi poţi spune cine ţi-a zis
despre locul lui Cooper din deşert.
Nu am voie să-mi deconspir sursa.
Nu ai voie?
Este complicat.
Din cauza acestei surse Afacerile Interne îl investighează pe Mayhew?
Am un prieten acolo.
Am auzit că l-au arestat,
că îi cercetează conturile bancare.
Ei spun că Mayhew este cel care
l-a ucis pe Derek Bell şi i-a luat toţi banii.
Da.
Asta înseamnă că Cooper era nevinovat.
Da.
Rex! Rex!
Înăuntru! Rex! Fereşte.
Rex!
Rex, mă poţi auzi?
Tată...
Rex?
Vino aici.
Rex, sunt paramedic. Sunt aici să te ajut.
Înţelegi ce spun?
Îmi pare rău, fiule.
Temperatura este foarte mare.
O să fii în regulă.
Îşi va reveni. Dă-mi o perfuzie.
Rămâi cu noi, amice.
Acum sunt aici cu tine.
Poftim.
Ştii, la un nivel subconştient,
ai suspectat întotdeauna că Cooper era nevinovat.
Apelul respins al lui Cooper a coincis cu moartea fiului tău,
care te-a făcut să creezi un vis în care trebuia
să-i dovedeşti nevinovăţia lui Cooper.
Sau trebuia să retrăieşti pierderea fiului tău.
Dacă aş fi ştiut, dacă aş fi suspectat
că este ceva în neregulă la cazul lui Cooper,
aş fi făcut ceva acum mult timp.
Dar nu ai ştiut, şi este de înţeles de ce.
Oamenii în mod natural fug de propria lor vină.
O dau la o parte.
Visul ăsta a fost o cale de a te forţa să faci ceea ce trebuie.
Un fel de... dare de seamă a conştiinţei tale.
Un om nevinovat a pierdut zece ani din viaţă
pentru că eu nu am putut vedea adevărul.
Nu găsesc asta a fi admirabil.
Aşadar te învinovăţeşti
pentru că l-ai trimis în mod greşit pe Cooper la închisoare,
şi pentru moartea sa?
Desigur că mă învinovăţesc. Este vina mea.
Aş putea argumenta că este vina lui Mayhew
mai mult decât este vina ta.
Ideea este că te simţi vinovat.
Şi pentru a uşura aceasta vină,
ai creat un vis în care l-ai eliberat pe Cooper.
Dacă aşa stau lucrurile, nu a funcţionat.
Nu mă simt mai bine în legătură cu ceea ce i s-a întâmplat.
Nu este asta interesant?
Chiar când mergi atât de departe încât să visezi o lume
în care se rezolvă totul,
încă eşti copleşit de vină.
Aş vrea să-ţi pui o întrebare, detectivule.
De unde crezi că vine această neputinţă
de a te ierta?
Bună.
Cum se simte?
Este în regulă.
Doctorii spun că poate merge acasă mâine.
Poate poimâine.
Astea sunt veşti grozave.
Da.
Mă gândesc în continuare că dacă nu l-ai fi găsit...
Hei, l-am găsit.
Dacă încă te învinuieşti pentru asta, nu fă asta.
Nu este vina nimănui decât a mea, bine?
Vino aici. Este în regulă.
Am venit să-ţi dau asta.
Este telefonul meu.
Cei de la criminalistică l-au găsit
şi mi l-au înapoiat.
Se pare că Rex s-a înregistrat acolo.
Ar trebui să asculţi ce a spus.
Mulţumesc.
Dacă vezi asta,
bănuiesc că eşti distrus în legătură cu ce s-a întâmplat.
Dar vreau să-ţi spun nişte lucruri...
lucruri la care...
am avut mult timp să mă gândesc.
Ştiu că lucrurile nu au fost uşoare între noi în ultima vreme,
că nu am fost... comunicativ.
Cred că motivul este
că mi-a fost teamă de ce aş putea spune...
din cauza a cât de furios eram...
în legătură cu moartea mamei.
Mama era...
ea era cea care ne ţinea împreună.
Fără ea, nu am ştiut ce să fac.
Şi cred că şi tu ai simţit asta.
Dar vreau să ştii...
şi asta este foarte important...
că nu te învinuiesc pentru ce s-a întâmplat,
pentru faptul că ea nu mai este.
Aşa că te rog nu te învinui singur.
L-aţi găsit?
Pe băiatul care a fost răpit?
L-aţi găsit?
Da. Da, l-am găsit.
O să fie în regulă?
Da... aşa cred.
M-am gândit la tine întreaga zi.
Am vrut să fiu acolo...
să fiu cu tine.
Ştiu.
Îmi pare rău.
Aşadar... cum a fost?
A fost dificil...
până când nu a mai fost aşa.
Era foarte multă dragoste.
Şi am simţit că el... era în încăpere cu mine.
Îmi doresc să fi fost acolo,
ca să poţi să ştii cum este.
Nu am mai vorbit despre asta de multă vreme...
dar cred că este ceva după viaţa asta.
Vreau să ştii că te iubesc.
Şi la asta o să mă gândesc...
până când o să te văd din nou.
Subtitrarea: Kprice/Bonzi/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro