Clay, suferi de o tulburare disociativă.
Temporal, devii altcineva.
De ce e un copil aici?
Şi-a pierdut părinţii.
Stă cu noi uneori. Încercăm să-l ajutăm.
Eu sunt Clay.
Logan.
Am căzut de pe bicicleta pe care mi-ai dat-o tu, asta e tot.
Lasă-mă să văd.
Mama ta ştie despre asta?
Nu. Şi nu poţi să-i spui, bine?
Se pare că Nathan Scott a fost în zborul 2326 noaptea trecută.
Vreau doar să-mi văd de treabă şi să-mi trăiesc viaţa.
Îmi pare rău pentru ce ţi-am făcut.
Cum ţi se pare asta pentru o revenire?
Veşti bune.
Am ajuns la o nouă înţelegere.
Ei trimit mai mulţi bani...
iar apoi tu mori.
Traducere: Deys Scott Subtitrari-Noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Soundtrack: We Are Augustines - Chapel Song
Ştiu cum o să se simtă tipul ăla mâine dimineaţă.
Cine era?
O pistă.
Şi?
O să vedem.
Şi acum?
Acum mă întorc la închisoare.
Pot să depun o cerere, vă rog?
Sigur...
Mi-au spus că am nevoie de o slujbă acum, că sunt eliberat condiţionat.
Bănuiesc că micul tău discurs nu li s-a părut
la fel de emoţionant cum ţi s-a părut ţie.
Deci, ce spui? O să fiu cel mai bun angajat.
Postul a fost ocupat.
Te-am văzut că abia ai pus semnul ăla.
Atunci poţi să mă vezi cum îl dau jos.
O zi bună.
Mai multă putere.
Dar nu vreau să se prăbuşească.
Haide.
Trebuie să încerci măcar, sau n-o s-o faci niciodată.
Bine.
Aveai dreptate.
E mult mai tare decât să le ţii pe raft.
Încearcă o cobră.
Imediat.
Da!
Nu.
A fost grozav.
A fost destul de grozav.
Aşteaptă.
Doamna Lauren.
Arăţi bine, tipo.
O, drace.
N-ar trebui să
pregăteşti Tric, sau aşa ceva, acum?
Nu. Noaptea trecută a fost ultima mea tură.
Stai aşa, azi e ziua?
Azi e ziua.
Ştii ce înseamnă asta, nu?
- Omule. - Nu.
Fără cluburi de striptease azi.
Chiar trebuie să fiu la datorie în seara asta,
şi nici măcar nu mi-am făcut bagajele.
Ţi-e frică, omule? Pentru că nu o să te mint.
Dacă ar fi fost Chris Keller,
aş fi în Canada în momentul ăsta.
De-asta Chris Keller nu s-a înrolat în forţele aeriene.
Da, asta e unul din multe alte motive,
cel mai important fiind faptul că nu aş mai avea acces la tipe bune.
Or să fie şi fete în clanul sau trupa ta
sau cum i-o spune?
Nu ştiu. Poate.
Dacă e locotenenta ta
sau comandanta sau aşa ceva?
Omule, dacă e penal de bună?
Frate, ne trebuie un plan de acţiune...
Omule! Încetează.
Bine.
O să păstrez fantezia asta pentru mine.
Pentru mai târziu.
Ce e în neregulă, omule? Eşti îngrijorat, nu?
Nu sunt îngrijorat pentru că plec peste mări.
Sunt îngrijorat pentru Chuck.
Mi-aş dori să nu trebuiască să plec chiar acum.
Nu-ţi fă griji pentru puştiul Keller, omule.
O să fie în regulă.
Nu ştiu, omule.
Era aşa de ciudat aseară...
mintea în legătură cu tatăl lui şi vânătăile.
Nu mai sări să tragi concluzii rapide în legătură cu aşa ceva.
Copii au vânătăi.
În plus, probabil minte
pentru că vrea ca tatăl lui să pară de treabă.
Da.
Bine. Deci, ce vrei să faci acum?
Vrei să ne mai uităm la un film?
Quinn, ascultă, chiar apreciez ce faci,
dar nimic n-o să-mi ia gândul de la Nathan.
Ştiu.
Doar că cred că ar trebui să gândeşti pozitiv
şi să nu-ţi imaginezi cele mai rele scenarii.
Fac tot ce pot,
dar cu fiecare zi care trece fără ca eu să aflu nimic,
simt mai mult că...
Mă rog ca telefonul ăla să sune
şi cineva să-mi spună că e în regulă şi că se întoarce acasă.
Alo?
Da, eu sunt.
Da.
Au găsit pe cineva.
Ei cred că ar putea fi Nathan.
Trebuie să mă duc să identific corpul.
Amice, îmi pare foarte rău că ţi-am prăbuşit avionul.
Nu ştiu ce s-a întâmplat.
Cui îi pasă?
A fost cel mai grozav lucru pe care l-am văzut vreodată.
Vreodată? Pe bune?
Cred că ai doar vreo 2 ani.
Vrei să vii să mă ajuţi să repar chestia asta?
Cu siguranţă.
Dar trebuie să mă duc să-l văd pe doctorul Alvarez mai întâi.
Dar, ştii ce, poate o să-l las baltă.
Oricum nu am chef să mă duc la el.
De ce?
Nu-l placi pe doctorul A?
Da, e în regulă,
dar mereu mă chinuie cu întrebări foarte grele
la care nu vreau să răspund.
Mie îmi place de el... şi bomboanele pe care mi le dă.
Bomboanele alea sunt bune.
Cred că încearcă doar să ne ajute.
În plus, a spus că s-ar putea să nu mai trebuiască să vin aici pentru ceva timp.
Mă părăseşti?
Nu e corect. De ce tu poţi să pleci?
Probabil pentru că răspund la toate întrebările pe care mi le pune.
Da.
Bună, dragă.
Ce s-a întâmplat?
A venit la restaurant în dimineaţa asta.
- Cine? - Xavier.
L-au eliberat ieri seară.
Doar... s-a uitat la mine,
ca şi cum ar fi vrut să facă ceva groaznic.
E doar un nenorocit care încearcă să te sperie.
E diferit faţă de data trecută.
Ştiu, dar nu-l lăsa să te intimideze.
În plus, dacă mai apare, îl rup cu bătaia.
Chuck nu e acasă.
E în regulă.
De fapt, vroiam să vorbesc cu dumneavoastră.
Bine.
A fost totul în regulă acasă în ultimul timp?
Vreau să spun, ştiu că tatăl lui Chuck s-a întors...
De ce mă întrebi asta?
Pentru că...
am văzut ca Chuck avea nişte vânătăi, şi...
Nu. Nu e vorba de aşa ceva.
Nu e vorba de ce?
Nu e vorba de orice vrei tu să spui.
Doamna Scolnik, sunt eu.
Dacă e ceva ce trebuie să-mi spuneţi, puteţi s-o faceţi.
Trebuie să pleci.
Ce caută dădaca aici?
Îi spuneam doamnei Scolnik
că am văzut ca Chuck avea nişte vânătăi.
Mi-a spus că sunt de la o căzătură cu bicicletă,
dar nu are sens.
- Îl faci pe fiul meu mincinos? - Nu.
Doar mă întrebam...
Mă acuzi de ceva?
Ştii ceva? De ce nu pleci?
Şi nu te mai întoarce.
Dacă aflu că vânătăile alea
sunt de la altceva decât de la bicicletă,
o să mă întorc cu siguranţă,
şi următoare vizita n-o să mai fie aşa de cordială.
Nathan...
din secunda în care am auzit cuvintele alea, "am găsit un corp"
mi-a îngheţat inima.
Nu mă puteam mişca, nu puteam gândi.
şi acum că am reuşit să mă mişc măcar,
a gândesc doar
la un moment pe care l-am împărţit acum ceva ani.
Din nou şi din nou,
acelaşi moment insignifiant se repetă în mintea mea.
Nu îţi pot spune de ce.
Era ziua ta,
în primul an în care jucai pentru Maryland.
Jamie avea cam doi ani.
Ai spus că nu vrei să facem nimic,
dar am insistat să mergem măcar să mâncăm îngheţată ta preferată.
Îţi aminteşti?
Când am luat îngheţată cu mentă şi fulgi de ciocolată
şi tu m-ai întrebat de ce am crezut că acela era felul tău preferat,
am fost confuză.
De fiecare dată când mergeam la îngheţată împreună,
asta alegeai mereu.
Dar... mi-ai spus că rocky road era preferata ta.
Şi m-ai privit atât de tandru, Nathan,
şi mi-ai spus că alegeai mereu cu mentă şi fulgi de ciocolată
pentru că ştiai că era felul meu preferat.
Şi atunci mi-am dat seama pentru prima oară
că nu ai luat nicio decizie pentru tine.
Ai făcut totul pentru mine întotdeauna,
pentru familia ta.
Şi m-am gândit
că încă avem atâtea de învăţat unul despre celălalt.
şi de atunci, Nathan, am învăţat
despre cât de altruist, modest şi puternic eşti.
Nathan,
nu pot auzi că nu o să te mai întorci niciodată acasă,
că n-o să mai învăţ niciodată ceva nou despre tine,
că nu o să mai am parte niciodată de grija ta,
de iubirea ta, de atingerea ta caldă.
Nathan... te rog.
Chiar am purtat ultima noastră conversaţie?
Ultimul nostru sărut?
Nu ştiu ce o să fac dacă...
Te rog.
Mulţumesc lui Dumnezeu că nu era el.
Am auzit că ofiţerul Burns a avut un accident.
De unde ştii de asta?
Eu şi el am purtat o conversaţie seara trecută.
Chiar aşa?
Da. Mai mult sau mai puţin.
Am auzit că "l-ai convins" să intre în comă.
Pot să fiu foarte convingător.
Cu toţii apreciem ce i-ai "spus"
javrei ăleia sadice.
L-am urât pe nenorocitul ăla când eram aici.
Ştiu, cu plăcere.
Presupun că micul tău cadou
vine cu câteva condiţii?
E vorba de fiul meu.
Ai o sticlă de "claritate" pe acolo?
E ceva căruia trebuie să-i dau de cap.
Aş vrea să pot.
Am fost chemat la datorie, aşa că nu mai sunt manager al barului.
Credeam că eşti doar barman.
Bine.
Odată ce e vorba de tine şi cu siguranţă ai nevoie să fii ascultat,
cred că pot să servesc o ultimă băutura
şi să ascult o ultimă problemă.
Eşti un om bun, Chase.
Deci, ce e?
Bine. Ştii că eu şi Lauren ne întâlneam, nu?
Ei bine, din când în când, noi încă... ştii tu.
Ce?
Ştii tu.
Ieşeaţi? Făceaţi curse cu bicicleta?
Aveaţi un club de lectură? Ce?
Omule, pe bune?
Îmi bat joc de tine. Deci, care e problema?
Am fost plecat,
şi noi n-am mai, ştii tu, de ceva vreme.
Am văzut-o azi, şi era însărcinată.
Mă refer la însărcinată "mare cât o casă".
Omule, cred că asta explică de ce se comportă puţin ciudat
în ultimele luni când o sunăm sau îi dădeam mesaje.
Deci, ce ar trebui să fac?
O să fiu drastic
şi o să spun că ar trebui să vorbeşti cu ea.
Te pricepi.
Înţeleg de ce te-au lăsat să te ocupi de locul ăsta.
Deci, dacă e al tău?
Atunci o să devin bărbat.
N-o să fiu un tată rău.
Sunt deja prea mulţi.
Ai dreptate în privinţa asta.
Să-ţi spun un lucru, totuşi.
Nu mă aşteptam să mă trezesc azi
şi să aflu că sunt tata.
Mai bine hai să vorbim câteva minute mai întâi.
Serios? Nu pot să iau o bomboană?
Ce, am 6 ani?
Doar recomand
o simplă metodă de recompensă.
Ar putea să ne ajute să ajungem undeva.
O folosesc mereu pe mine însumi.
Bine.
Despre ce vrei să vorbim?
Hai să vorbim despre Sara.
Ce s-a întâmplat în ziua în care a murit?
Am vorbit deja despre asta.
De fapt, nu, n-am vorbit.
Nu fără ca tu să pleci sau să schimbi subiectul.
Ai fost dispus să vorbeşti despre orice
s-a întâmplat înainte de ziua aceea,
sau după ziua aceea, dar nu despre zi în sine.
Haide, Clay. Trebuie să încercăm măcar.
Dacă chiar vrei să te recuperezi,
trebuie să renunţi la reţineri
şi să te deschizi...
Cu orice risc.
Bună, lume.
Bună, Brooke.
Ce face psihopatul ăla aici?
Nu-l cunosc.
E a treia felie de plăcintă cu cireşe.
Spune că e cea mai bună din Tree Hill.
Bună, Brooke, ai adus...
Bine. Hai să mergem. Ridică-te.
Încă mănânc.
Nu făceam nimic rău.
Nu e nicio lege împotriva mâncatului.
Pleacă, până nu te bat măr.
Vroiam doar nişte plăcintă cu cireşe.
Îţi spun în momentul ăsta
că închisoarea o să fie ultima ta grijă
dacă te mai apropii de familia mea.
Nu făceam nimic!
Şi poliţia nu ştie nimic?
Nimic despre care să-mi spună.
Mulţumesc.
Deb, nu pot să scap de impresia
că Dan e implicat într-un fel sau altul.
Haley.
Oricât de nenorocit e el, nu pot crede nici măcar pentru o secundă
că Dan are vreo legătură cu asta.
Orice lucru bun a făcut Dan vreodată a fost pentru Nathan.
Dacă nu a fost el direct,
ar putea foarte bine să fie cineva care îl enervează
la capătul listei.
Nu ştiu.
Am atâtea posibilităţi
care îmi trec prin minte în fiecare zi
şi fiecare e mai rea decât cealaltă.
Şi nu am nimic cu care să continui.
Ultimul loc că în care l-a văzut, am văzut aia...
desenată pe un perete în spatele lui.
Nu ştiu nimic despre răpire.
Întotdeauna m-am ocupat de droguri şi de prostituate.
Dă-mi un nume... Cineva care ar putea ştii ceva.
Numele Constantin îţi spune ceva?
Nu.
Dar Zoran? Sau Dimitri?
Dimitri.
Da.
Da, Dimitri, mă ocup eu, bine?
Îl cunoşti?
Poate.
Ei bine, sper că nu.
Tipi ăştia sunt asasini. Sunt nemiloşi.
Da ei chiar îl au pe băiatul tău,
mă tem că probabil e prea târziu.
Noi doi nu am vorbit.
Scott.
Emisiunea aia a ta...
Crezi că o să găsim vreodată iertarea
pentru lucrurile pe care le-am făcut?
Nu m-aş baza pe asta.
Atunci ne vedem în Iad, prietene.
O să-ţi păstrez un loc.
David?
Bună.
Ce faci aici?
Am aflat despre Nathan.
Da. E groaznic.
Da, am venit în oraş
să văd dacă e ceva ce pot să fac.
Am fost la ei acasă mai întâi dar nu era nimeni.
Din păcate, cred
că niciunul dintre noi nu poate face nimic.
Dar a fost foarte drăguţ din partea ta
să vii până aici să o susţii pe Haley.
Nu. Încă îi consider pe Haley şi Nathan că făcând parte din familie.
Şi pe tine la fel, oricât de ciudat ar suna asta.
Nu sună ciudat.
Tu ce faci?
Bine.
Foarte bine, de fapt. Mă întâlnesc cu cineva.
Şi stai liniştită. Nu e nici una dintre surorile tale.
M-am decis să îmi dau întâlniri cu fete din afara familiei James,
şi aparent,
sunt multe alte femei în lume, deci...
Pe bune? Mă bucur că eşti fericit.
Mulţumesc.
Dar tu? Ce face Clay?
Al e un coş de cel puţin patru puncte.
Cel puţin.
Spunea ceva stupid despre pixuri,
şi ea a leşinat.
A murit.
Am sunat la 911.
Ce s-a întâmplat apoi?
Ţi-am spus ieri.
Am condus prin împrejurimi. Am stat în hoteluri.
- M-am gândit la... - Nu, Clay.
Ce s-a întâmplat în ziua în care ea a murit?
În ziua aia. În momentul ăla.
Nu-mi amintesc.
Încearcă.
Clay, te rog nu pleca din nou.
Ştii, nu-mi amintesc.
Sunt aproape de ceva aici.
Haide, Clay. Ce s-a întâmplat?
Trebuie să te întorci acolo.
E singurul mod în care poţi să laşi totul în trecut.
Omule! Încă un mic bax de şase
înainte să pleci să salvezi lumea?
"Articolul 133...
"Orice ofiţer care e condamnat
pentru comportament nepotrivit pentru un ofiţer şi un domn
va fi pedepsit conform deciziei curţii marţiale."
Aş fi pasibil de concediere
şi încarcerare până la trei ani.
Stai puţin, vrei să spui că nu poţi să bei o bere?
Vreau să spun că asta mi s-ar întâmpla mie ca ofiţer
dacă sunt prins că îl rup cu bătaia pe tatăl lui Chuck.
Omule!
Poate ar trebui să te gândeşti o secundă.
Nici măcar nu ştii cu certitudine ce se întâmplă acolo.
Am primit toate confirmările de care avea nevoie în dimineaţa asta.
Tipul e un nenorocit.
Da, e un nenorocit,
dar asta nu înseamnă că îşi bate copilul.
Poate că ai dreptate.
Poate doar mă grăbesc să trag concluzii.
Serios.
O să stau eu cu ochii pe el.
Şi dacă aflu ceva cu certitudine,
mă ocup imediat...
Cu oameni care se ocupă de lucrurile de genul ăsta.
Îmi promiţi că o să faci asta? O să ai grijă de el?
O să am grijă de el. Promit.
Doar una. Trebuie să mă duc să-mi iau la revedere de la Chuck înainte să plec.
- Bună. - Bună.
Ţi-am adus prânzul.
Mulţumesc.
Te-am sunat, dar îmi răspundea mesageria vocală.
Scuze. A venit Deb,
şi apoi am fost cam absenta pentru un timp.
Poliţia.. a scos un corp din rău
şi au crezut că putea fi Nathan.
A trebuit să mă duc să-l identific
Nu era el.
O, Doamne, Haley.
A fost literalmente cel mai greu lucru
pe care a trebuit să-l fac vreodată.
Dacă ar fi fost Nathan când au ridicat cearceaful, eu...
cred că aş fi murit acolo.
Vino aici.
Îmi pare atât de rău.
Eu...
Ştiu că nu e prea mult,
dar Julian lucrează cu Dan
şi urmăresc o pistă.
Ce... ce pistă?
Nu ştiu. Dan nu vrea să spună prea multe.
Ce ar putea să ştie Dan şi poliţia nu?
Deb...
Ce faci aici?
Am venit să văd ce faci ca să-l găseşti pe fiul nostru.
Tot ce pot.
Ce face Haley?
Mai bine decât şi-ar putea imagina cineva
în situaţia ei.
E supărată pe tine, totuşi.
Nu pot să spun că o învinovăţesc.
Nu pot să-l pierd, Dan.
Ştiu.
E tot ce am.
O să-l aduc înapoi.
O să îndrept totul.
De ce crezi că dealerul ăsta de droguri ştie ceva despre Nathan?
L-am auzit spunând "Dimitri".
De unde ştii că e vorba de acelaşi tip?
Nu ştiu.
Dar suntem în Tree Hill, Nathan a dispărut,
şi câţi de Dimitri cunoşti tu?
Deci, omul care a intrat la puşcărie pentru că a atacat-o pe Brooke
a fost eliberat condiţionat.
A venit la cafenea azi.
L-am dat afară şi l-am ameninţat că îl rup în bătaie.
Şi?
A spus că nu făcea nimic.
Poate nu făcea. Nu ştiu.
Ar trebui să îl consider nevinovat
acum că şi-a ispăşit pedeapsa sau ceva de genul ăsta?
Tipul e un fost puşcăriaş.
Nu m-aş încrede în el nici o secundă.
Da.
Poate să primească a doua şansă altundeva.
Bună, Lauren.
Mulţumesc că ai venit.
Antwon, e totul în regulă?
Păreai grăbit la telefon.
Vroiam doar să ştii
că m-am gândit mult
la tine şi la situaţia ta.
De fapt, situaţia noastră.
Şi vroiam să îţi spun că...
vreau să fac ce trebuie pentru tine şi copil.
Vreau să spun, vreau să fiu implicat 100%.
Vorbesc despre cursuri pentru naştere,
alergare după îngheţata la miezul nopţii, toate astea.
Şi sunt un baby-proofer excelent,
aşa că nu trebuie să-ţi faci griji pentru asta.
E foarte drăguţ.
Doar că, cineva se ocupă deja de asta.
Tatăl.
Antwon, nu e al tău.
Poftim, scumpo.
Mulţumesc.
Bună.
Skills, nu?
Da, bună.
Da.
Vroiam să vă ofer o expertiză de siguranţa casei pentru bebeluşului.
Niciodată nu poţi să ai prea multă grijă, nu?
A, şi...
O să vă fac chiar şi reducere.
"Antwon Taylor. Coordonator sportiv."
"Am priceperea."
Trebuie să o întorci.
"Antwon Taylor. Baby-proofer.
"Am priceperea."
Mulţumesc.
David.
Bună, Lauren.
Bună.
A, gravidă e fata cu care te întâlneşti...
Adică, Lauren e fata cu care te întâlneşti?
Da. Vă cunoaşteţi?
Îmi amintesc privirea ciudată cu care se uită la mine.
Era în bucătărie.
"Îngerii zboară prea aproape de pământ"
cânta la gramofon.
Îi plăceau zgârieturile şi denivelările de pe albumele de vinil.
Apoi a dat ochii peste cap,
şi am văzut cum trupul ei pur şi simplu a căzut.
S-a oprit.
Am fugit spre ea.
Sara!
Şi mă gândeam că oricât de tare
păşeam cu picioarele pe pământ,
nu era destul de repede.
Mi-a luat o eternitate să ajung la ea.
Şi în timp ce o ţineam,
îmi amintesc că mi-am spus "asta trebuie să fie un vis".
Ştii, ca şi cum creierul meu îmi spunea
că asta nu putea fi real.
Femeile de 25 de ani nu cad moarte pur şi simplu.
Am aşteptat să se trezească.
Eram ameţit. Nu mă puteam mişca sau vorbi.
Am stat lângă ea în timp ce o puneam pe targă...
Şi au ridicat cearceaful peste chipul ei.
Îmi spuneam, "asta nu poate fi real."
"Asta nu poate fi real."
Ce s-a întâmplat apoi, Clay?
Mă gândeam, "Nu pot merge mai departe fără ea.
Pur şi simplu... nu e posibil."
Ce vezi, Clay?
Nu pot vorbi despre asta.
Nu pot sau nu vrei?
Ambele.
Stai.
Deci, David e cu Lauren.
- Lauren a noastră. - Da.
Şi... e al lui?
Da.
Vreau să spun, mă bucur pentru amândoi, dar e cam ciudat.
Pun pariu.
Ştii, cu David,
nu ne-am fi văzut niciodată având copii.
Ştii? Îmi plăcea cât de spontană
era viaţa noastră la început.
Şi acum? Cu Clay?
Cu Clay, e diferit.
Ştii, îmi fac mai puţine griji pentru viitorul nostru.
Orice va fi, va fi.
O să fie un vis devenit realitate, orice ar fi.
Trebuie să pleci, înainte să sun la poliţie.
Mi-am uitat telefonul. Asta e tot.
Cât de convenient. Acum pleacă.
Ştii, nu am făcut nimic.
Nu ai făcut nimic?
Mi-am ispăşit pedeapsa.
Am dreptul să mă plimb prin Tree Hill la fel ca toată lumea.
Şi eu am dreptul să refuz servicii oricui,
şi pe tine nu te servesc.
Acum pleacă.
Uite-l pe nenorocit.
Deci, care e planul?
O să port o conversaţie cu el.
Acel gen de conversaţie?
Orice e nevoie să că obţin răspunsuri.
Bine. Stai. Nu poţi să te duci la el pur şi simplu.
De ce nu?
Pentru că probabil are o armă, în primul rând.
Şi tipii ăia, în al doilea rând.
Ce crezi că s-ar întâmpla dacă ar da un telefon
să spună că Dan Scott face cercetări,
şi îşi caută fiul?
Tot ce spun e că acum, că ştim unde e,
ar trebui să venim cu un plan.
Deci, îmi spuneţi că de fapt nu sunteţi cu nimic mai aproape
de a-l găsi pe soţul meu decât eraţi acum o săptămână?
Îmi pare rău, doamnă. Vă pot direcţiona
către detectivii care se ocupă de caz,
- dar o să vă spună acelaşi lucru. - Detectivii?
Vrei să spui tipii ăia de acolo care se uită la meci
şi râd şi beau cafea?
Nimeni nu face nimic să-mi caute soţul, şi m-am săturat!
Ştiu că sunteţi supărată, dar trebuie să vă calmaţi.
A trecut o săptămână! E absurd! Aveţi idee...
Facem tot ce putem!
- Nu e de ajuns! Nu! - Dacă nu vă calmaţi,
o să trebuiască să vă scoatem din clădire.
Am fost la morgă în după-amiaza asta!
E cineva pe care am putea suna?
Haley...
Nimeni nu face din asta o prioritate.
E ca şi cum Nathan ar fi dispărut, şi e ştirea de ieri.
Poate ar trebui să vorbeşti cu Dan.
Am avut încredere în Dan şi înainte,
şi mă face mereu să mă simt ca o idioată pentru asta.
Ştiu că amândouă avem multe, multe motive să-l urăm,
dar Dan ar putea fi singura noastră speranţă.
Doamne.
Spune-mi unde ţi-ai dat drumul la gură.
- Nu! - Băiatule, răspunde-mi!
- Nu! - Spune-mi ce ai spus!
Răspunde-mi în momentul ăsta! Spune!
Wade, opreşte-te! Te rog!
Ce spui băiatule, a?
Ai dat din gură?
Nu! Nu!
Îl răneşti! Lasă-l în pace!
Stai aici afară. Mă auzi?
Credeam că ţi-am spus...
Nu m-ai sunat, deci presupun
că nenorocitul ăla nu a mai apărut?
Ba da, de fapt, dar numai pentru o secundă,
şi m-am descurcat destul de uşor, aş putea spune.
O, da?
M-ai inspirat azi.
A fost destul de sexy, de fapt, când ai devenit aşa de protector.
Ţi-a plăcut, nu?
Aveai dreptate.
Cred că încerca doar să mă sperie.
Trebuie să mă suni dacă îl mai vezi.
Bine.
Vreo veste despre Nathan?
Nu, nu chiar, dar cred că ne apropiem.
Nu îmi vine să cred ce se întâmplă.
Nici măcar nu pare real.
Da, ştiu.
Îmi pare aşa de rău pentru Haley.
Nu îmi pot imagina.
Soundtrack: City And Colour - Sorrowing Man
Ce ai văzut?
Ştii ce am văzut.
L-am văzut pe fiul meu.
Vrei să-mi spui că e fiul meu?
Nu îţi spun nimic. Tu trebuie să-mi spui.
Cum ai făcut asta? Să te joci cu mintea mea.
Clay, nu am făcut nimic.
Cum am spus şi înainte, cred că mintea ta
a încercat să-ţi spună ceva
de ceva timp deja.
Deci ai ştiut despre asta tot timpul?
M-ai lăsat să umblu, fără să ştiu de propriul meu copil.
Timp de ani întregi!
Până când am devenit un zombi care să trezeşte în alte locuri?
De ce nu mi-ai spus?
- Noi am încercat. - Care noi?
Părinţi Sarei. Eu.
Clay, ţi-am spus în fiecare zi după ce a murit Sara.
Ţi-am spus, dar ai blocat asta.
Nu erai pregătit.
Nu sunt pregătit nici acum.
Mi-a spus că i-ai zis că o să plece în curând.
De ce?
Pentru că o să stea cu mine?
Nu o să stea cu mine!
Clay?
Vrei să reparăm avionul acum?
Clay, eşti gata?
Unde te duci?
Clay?
Clay...
Ce cauţi acasă? E totul în regulă?
Ştii fisură aia la care speram?
S-a produs.
Ascultă...
E în regulă.
Nimic din ce o să-mi spui nu o să ne schimbe.
Promit.
Iartă-mă, Nathan.
Nu ştiu ce altceva să fac.
Haley?
Spune-mi ce ştii.
Traducere: Deys Scott Subtitrari-Noi Team/www.subtitrari-noi.ro