Numele lui e David Robert Jones, e om de ştiinţă.
Anterior în FRINGE...
- Nu te-am întâlnit niciodată. - Eu însă da.
Ai creat un portal, eu l-am închis în timp ce traversai.
Interesantă poveste, dar totuşi sunt întreg.
Vreau să mă duci la Punte. Trebuie s-o văd pe Nina Sharp.
Olivia are cortexifan în corp.
Am făcut o analiză chimică. Rezultatele sunt irefutabile.
Toate cele 20 de fiole.
Ăsta nu e cortexifan, a fost înlocuit.
Ştiu ce faci.
Ştiu cum e să vrei înapoi ceva ce iubeşti.
Orice se întâmplă cu Olivia, nu e vina mea.
Eu cred că da, chiar fără să vrei.
E greşit, Peter.
Fata care a intrat acum câteva minute, cam atât de înaltă, blondă ?
Îmi pare rău, n-am văzut-o.
Broyles a pus agenţi şi poliţişti să verifice zona şi camerele de trafic.
Nina e vinovată de dispariţia Oliviei.
După ce o ducem la sediu, o facem noi să vorbească.
Parcă ai spus că neagă că ar fi implicată.
Pentru moment. Alibiul ei nu va ţine.
- Iar dacă ştie unde e Olivia... - Succes să obţii răspunsul.
Corect. Tot nu mi-ai spus ce speri să găseşti aici.
Dacă Walter are dreptate şi Oliviei i-a fost administrat cortexifan,
putem presupune că au făcut-o când era singură şi vulnerabilă.
Crezi că a fost supravegheată ?
Iar cortexifanul e motivul pentru care s-a purtat ciudat.
Asta e teoria lui Walter.
Da, crede că o proiectezi pe Olivia ta asupra ei,
iar ea adoptă amintirile şi personalitatea Oliviei din linia ta temporală.
- Are vreo relevanţă cum ? - Da, e partenera mea.
Dacă e adevărat, gândeşte-te ce-i faci.
Intenţionat sau nu, îi furi personalitatea, viaţa.
Nu e Olivia ta, Peter.
Şi dacă e ?
Ştii că e imposibil.
Şi totuşi ai lăsat-o să lucreze la caz,
ştiind că o influenţezi, că nu e ea însăşi.
Nu te cunosc prea bine, dar vreau să cred
că nu i-ai ignorat siguranţa din motive personale
Cameră cu circuit închis.
Putea transmite oriunde.
- Ce-i aia ? - Memorie de rezervă.
Am mai văzut acest model.
Înregistrează continuu imagini pe asta într-un ciclu de 60 de minute.
Olivia n-a fost azi aici.
Mă îndoiesc că a înregistrat ceva util în ultima oră.
O dăm tehnicienilor noştri.
Nu vor găsi nimic, însă poate eu şi Walter da.
Anunţă-l pe Broyles. Între timp, presaţi-o pe Nina,
deoarece dacă asta nu merge, va trebui să faci imposibilul.
- Adică ? - S-o faci să vorbească.
M-au luat la miezul nopţii, când dormeam.
M-au luat cu forţa.
Înainte să-mi pună gluga pe cap,
am văzut-o ieşind din umbră, din spatele lor.
Eram eu, Olive. Arăta exact ca mine.
Deci nu pe tine te-am văzut la birou acum câteva săptămâni ?
Nu tu ai venit la mine când eram bolnavă ?
Nu, îmi pare rău, aş vrea să fi fost eu.
Am fost îngrijorată petru tine.
De când mă ţine aici, tot nu mi-a spus ce vrea.
Olivia Dunham.
Am aşteptat mult să te întâlnesc.
De fapt, ne-am întâlnit.
Sunt în dezavantaj.
Te-am văzut murind şi abia aştept s-o văd din nou.
Poate confuzia e un efect secundar neprevăzut.
Şi eu sunt puţin confuz.
Nu e prima care-mi spune asta.
Ce efect secundar ? Despre ce vorbeşte ?
Desigur, tu nu ştii,
deşi îmi imaginez că ai simţit efectele de ceva vreme,
migrenele tale, de exemplu.
Ce dracu mi-ai făcut ?
Nimic
din ce nu ţi-a fost deja făcut cu mult în urmă.
Însă atunci era doar un copil.
Însemnările doctorului Bishop despre testele cu cortexifan sunt clare.
Abilităţile subiectului sunt declanşate de emoţii intense.
Să verificăm.
Fiecare călătorie începe cu un prim pas.
Jones, las-o în pace.
Întotdeauna o cloşcă protectoare.
Ce faci ?
Nu.
Nina.
Fir-ar să fie, Jones, opreşte-te !
Da, cred că funcţionează.
Traducerea şi adaptarea Mr H.
FRINGE comentarii pe www.tvblog.ro
SFÂRŞITUL TUTUROR LUCRURILOR sezonul 4, episodul 14
BOSTON, MASSACHUSETTS
L-aţi localizat ?
Nu.
Ştim de ce nu a urmat instrucţiunile,
de ce n-a şters urmele lui Peter din această linie temporală ?
Doar Septembrie poate răspunde la asta,
la fel şi dacă el e responsabil pentru întoarcerea lui Peter Bishop.
Septembrie e intervenit continuu
pentru acest băiat, în ciuda avertismentelor.
A avut toate şansele.
Cum procedăm ?
Aşteptăm.
Va apărea din nou,
iar când o va face, va suferi consecinţele.
Au găsit-o ?
- Ia loc, Nina. - Phillip, spune-mi.
Ai idee dacă e bine ?
- Tu ? - Cum poţi să mă întrebi asta ?
Am crescut-o ca pe fiica mea.
Ia loc.
Phillip, mă cunoşti.
Chiar crezi că i-am dat Oliviei cortexifan,
că aş putea avea legătură cu dispariţia ei ?
Vreau să te cred, Nina.
Dacă ţii la Olivia, aşa cum spui, cooperează.
Cu cât îmi spui mai multe, o găsesc mai repede şi va fi mai bine pentru tine.
Pentru Dumnezeu, Phillip, ţi-am spus deja tot ce ştiu.
Ar trebui să ajut căutarea folosind resursele Massive Dynamic,
nu să stau într-o blestemată de celulă.
Când ai fost ultima dată în seiful Massive Dynamic ?
- Ieri, cu agentul Lee. - Şi înainte de asta ?
V-am spus deja, n-am mai fost acolo de ani de zile.
Jurnalele biometrice arată că ai fost de două ori în ultimele 3 luni.
Nu e adevărat. Jurnalele au fost modificate.
Avem martori oculari care spun că v-au văzut intrând acolo.
Avem declaraţii semnate sub jurământ de la agenţii dvs de securitate.
Un metamorf, asta trebuie să fi fost.
E sigura explicaţie.
Dacă era responsabil un metamorf, ai fi fost deja moartă.
Ce faceţi cu Olivia ?
Înţeleg.
Am fost deja găsită vinovată.
Nu mai spun nimic decât în prezenţa avocatului meu.
Cum vrei.
Ce speri să găseşti pe cip şi n-ai văzut deja ?
Camera înregistrează în bucle de 60 de minute
peste materialul deja filmat.
Sper ca acest aparat să ne ofere o şansă să vedem imagini mai vechi.
- O şansă foarte mică. - Mersi pentru încurajări, Walter.
N-ar fi trebuit s-o las să părăsească laboratorul.
- N-ar fi trebuit s-o faci. - Ce ?
Te-am avertizat să nu cedezi tentaţiei, Peter.
Oricum s-ar manifesta acum Olivia, nu e cine crezi tu că e.
- Nu ştii sigur. - Ceea ce ştiu
e că dacă o ţineam aici, aşa cum ar fi trebuit,
n-ar fi fost răpită.
Iar noi n-am fi bâjbâit în întuneric,
sperând să scoatem un palimpsest din acel cip.
Tot ce contează acum e s-o găsim pe Olivia.
Restul se va rezolva de la sine.
Scuze, ce e un palimpsest ?
O filă dintr-un pergament sau carte
de pe care textul a fost şters,
ceea ce înseamnă că poate fi folosită din nou.
Ca atunci când înregistrezi din nou o casetă veche VHS.
Exact, iar vechea înregistrare e sub...
Staţi puţin. Am găsit ceva.
- Trebuie să măresc contrastul magnetic. - Măreşte contrastul magnetic.
Mulţumesc.
Olivia. Grozav. Acum ?
Acum săpăm mai adânc.
- Să mergem ? - Unde mă duci ?
Vă rog, d-nă Sharp.
Nu îngreunaţi situaţia.
David, dacă pe mine mă vrei, sunt aici, ai câştigat,
dar dă-i drumul Ninei, te rog.
Nu pot face asta.
Calul are nevoie de un morcov,
şoricelul de o bucăţică de caşcaval.
Stimulent, agent Dunham.
Toate creaturile au nevoie de un stimulent să facă anumite lucruri.
Să-ţi oferim o privelişte mai bună.
O, Doamne.
O să te supun unor teste.
Primul s-ar putea să dureze ceva timp.
- Vreau să... - Ştiu ce vrei să fac.
Vrei să aprind becurile cu puterea minţii.
Am mai făcut aşa ceva.
Încercai să-mi activezi abilitatea de a călători între universuri.
Din moment ce o poţi face singur, care e scopul ?
Orice ai crede că ştii despre abilităţile tale, miss Dunham,
te asigur
că potenţialul tău
e mult mai mare.
Olivia, ascultă-mă !
Nu face ce spune, orice s-ar întâmpla !
În regulă. Să începem.
Dacă, aşa cum crezi, ai mai făcut asta,
aprinderea becurilor n-ar trebui să fie o problemă, nu ?
Poate asta te ajută să începi.
Ticălosule ! Las-o în pace !
Nu-ţi irosii emoţiile pe mine, miss Dunham.
Aprinde becurile.
Nu pot.
Te rog, nu poţi s-o laşi în pace ?
Cu plăcere. Ştii ce trebuie să faci.
Un singur bec şi nu va mai trebui s-o rănim.
Nu pot.
Te rog, încetează. Nu pot s-o fac acum.
Sunt obosită şi trebuie să mă odihnesc.
Prea bine.
Te las să te odihneşti.
Vom încerca din nou peste... o oră.
- Aşteaptă. - Ce ? Ce vezi ?
Nimic. Trebuie să merg la toaletă şi nu vreau să ratez nimic.
Şi eu am avut aceeaşi problemă în ultimele 10 minute.
Grozav. Nu va trebui să mai aşteptaţi mult,
nu putem săpa mai adânc deoarece...
Stai puţin.
Dacă micşorez culoarea şi saturaţia...
Pare o persoană.
Salutare. Programul de recunoaştere facială îl poate identifica ?
Dă-mi imaginea, o voi trimite la FBI.
Vor căuta prin baza de date Interpol.
Sigur lucrează pentru baborniţa aia de Nina.
Pentru cine lucrează Nina mă îngrijorează pe mine.
M-am chinuit să-mi dau seama de ce i-ar da Nina Oliviei cortexifan.
Apoi mi-am dat seama. Singurul care a făcut aşa ceva,
cel puţin în linia mea temporală, a fost David Robert Jones.
Poate încearcă din nou.
- Ce anume ? - S-o activeze pe Olivia.
- În ce scop ? - Nu ştiu.
N-am aflat, dar poate şi acum o face din acelaşi motiv.
Da. Ţelul lui e acelaşi.
Vorbeşte. Ce ştii despre David Robert Jones ?
Ce ştii despre Olivia ?
Are nevoie de tine.
- O, Doamne, a fost împuşcat. - Verifică-i respiraţia.
N-are rană de ieşire. Glonţul e încă în el, Walter.
- Respiră încet. - Pulsul e slab.
Nu se aude nimic în partea stângă. Probabil plămânii i-au cedat,
dacă are plămâni.
N-am idee dacă fiziologia lui e asemănătoare cu a noastră.
Este, cel puţin asta mi-ai spus în linia mea temporală.
Bănuiesc că n-am motiv să mă îndoiesc de mine.
- Walter, să chem Salvarea ? - L-ar duce la spital.
Are şanse mai mari cu mine.
Trebuie să scoatem glonţul şi să umplem plămânii cu aer.
Adu-mi trusa medicală, repede. Peter, apasă aici.
Walter, e un observator. Ei apar la evenimente importante.
- Dacă e aici înseamnă că e important. - Cine să-l fi împuşcat şi de ce ?
Nu ştiu, dar e aici. Trebuie să aibă ceva să ne spună.
A spus "Are nevoie de tine." Vorbea de Olivia.
- La dracu. - Ţin eu.
- Bishop. - Sunt Lincoln. Avem imaginea ta.
O verifică acum.
- Când crezi că vom afla cine e ? - Nu sunt sigur.
N-am mai încercat cu o imagine aşa slabă, ar putea dura ceva.
Crezi că avem şanse să vorbească Nina ?
N-aş conta pe asta. E cu avocatul ei acum.
În afară de abrogarea Amendamentului 6, nu prea văd să coopereze prea curând.
Îmi pare rău că trebuie să treci prin asta.
Nu e vina ta, deloc.
Ascultă-mă.
Îl cunosc pe Jones, ştiu de ce e capabil.
William l-a concediat deoarece era dezechilibrat.
Nu poţi ceda.
Dacă n-o fac, te va tortura în continuare şi nu voi permite asta.
Nina ?
Nina.
Trebuie să mă ajuţi să mă activez.
Olive, eu...
Cortexifanul e bazat pe emoţii.
Pentru mine a fost frica, nu pentru mine, ci pentru cei apropiaţi mie.
Jones se foloseşte de asta sperând să-mi accesez abilităţile.
- Dar s-a întâmplat ceva. - Ce vrei să spui ?
Din cauza cortexifanului,
nu-mi amintesc anumite aspecte ale relaţiei noastre.
Nu-mi amintesc lucruri despre noi.
Fără acea conexiune, nu pot face ce vrea.
Pur şi simplu nu va merge.
Nu înţeleg.
Nu-ţi aminteşti timpul petrecut împreună ?
Nu, îmi amintesc, dar...
vreau să mă ajuţi să simt.
Ajută-mă să-mi amintesc detaliile,
ce-am însemnat una pentru alta.
Dacă ai putea să-mi spui o poveste,
poate prima zi în care eu şi Rachel am venit să locuim cu tine.
Un asistent social v-a adus pe tine şi sora ta cu trenul din Jacksonville.
Ne-am întâlnit la staţia Penn.
Chiar nu-ţi aminteşti ?
Îmi amintesc trenul, dar...
Continuă.
V-am adus acasă,
în vechea noastră casă din Catskills.
N-am putut să dorm în acea noapte,
aşa că ai venit în camera mea
şi ai stat cu mine, dar nu-mi amintesc despre ce am vorbit.
Erai speriată.
După lucrurile prin care trecuseşi,
să vii să locuieşti într-o casă nouă cu o femeie pe care abia o cunoşteai...
Şi îţi spuneam "d-nă Sharp."
Da, aşa e.
Ţi-am spus că nu trebuie să-ţi faci griji,
că acum eram o familie
şi că orice s-ar întâmpla, ne avem una pe alta
şi că o să fim bine.
Şi te-am sărutat pe frunte de noapte bună,
iar tu mi-ai spus "Nina."
A fost prima oară când mi-ai spus aşa.
Îmi aduc aminte doar bucăţi,
fragmente.
Parcă privesc un album foto a vieţii altcuiva.
N-o să meargă.
Nu vreau să te rănească în continuare, dar...
Singura persoană cu care a mers e Peter.
Peter Bishop ?
Cortexifanul, abilităţile mele,
au mers doar în preajma lui.
Nina ?
Nina, eşti bine ?
Nu ştiu.
Hei ! Să vină cineva aici, acum !
Dă-te înapoi.
Ce e ?
Are nevoie de îngrijiri medicale.
Poţi să-i spui şefului tău că dacă moare, adio stimulent.
Aduceţi targa.
Ştiu de ce nu merge. Are nevoie de Peter Bishop.
Se pare că nu poate fi activată decât în prezenţa lui.
Am ştiut eu că ne va face probleme.
Agent Dunham m-a rugat să nu spun cuiva, dar în aceste circumstanţe...
Acest om a vizitat-o acum câteva săptămâni.
- Ce ? - La acel teatru din Brooklyn,
când voi doi eraţi dincolo.
- Ce-a vrut ? - Aparent s-o avertizeze.
A spus că a văzut toate viitorurile posibile şi în fiecare din ele,
Olivia urma să moară.
- Peter. - Da ?
Ai spus că omul ăsta există în afara timpului.
Dacă la teatru, acum câteva săptămâni,
vorbea despre ce se întâmplă acum ?
Dacă încerca s-o avertizeze de această răpire, crezi că ştie unde e ?
Bănuiesc.
Dr. Bishop, ai idee când îşi va reveni ?
L-am tratat cât de bine am putut, dar a intrat în şoc septic.
Organele lui vitale se opresc unul câte unul.
Mă tem că nu mai poate face nimeni nimic pentru el.
Era de la sediu. Am aflat cine e omul din apartamentul Oliviei.
Numele lui e Leland Spivey, ultima adresă cunoscută e un apartament din Deerfield.
- Trimit o echipă SWAT. - N-o să-l găsească.
Leland a murit într-un accident de maşină acum 3 ani.
Atunci cum a fost în apartamentul Oliviei acum câteva săptămâni ?
Nu ştiu. Dacă Jones poate traversa dincolo când vrea,
poate aduce oameni cu el.
Crezi că tipul e din celălalt univers ?
Nu contează. E o fundătură.
Singura cale s-o găsim pe Olivia e prin el.
- L-ai auzit pe dr. Bishop, e pe moarte. - Dar nu e mort.
Creierul lui încă funcţionează.
- Peter, doar nu sugerezi... - De ce nu ?
- Ce sugerează ? - Vrea să intre în mintea observatorului.
E posibil ?
Walter, singura cale s-o găsesc pe Olivia e să mă pui în conştientul lui.
Peter, creierul acestui om poate funcţiona foarte diferit.
Dacă moare în timp ce tu eşti acolo, poţi să mori şi tu cu el.
Poţi s-o faci ?
Da.
Bun. Să începem, n-avem prea mult timp.
Peter, începem.
CONVERGENŢĂ
Începutul tuturor lucrurilor.
Am avut privilegiul să fiu martor
aşa cum am să-mi urmăresc şi moartea.
Ştii că eşti pe moarte ?
- Da. Am fost împuşcat. - De către cine ?
Nu e întrebarea relevantă.
Da, Olivia.
Ai spus că are nevoie de ajutorul meu.
Înseamnă că ştii unde e ?
Şi asta e irelevant,
pentru moment.
Îmi pare rău, dar n-am prea mult timp
şi vreau să înţelegi multe înainte să mă duc.
Cine
sau ce
eşti ?
Mi se spune Septembrie,
însă e doar un nume de cod
dat membrilor echipei noastre ştiinţifice.
Oameni de ştiinţă.
De unde ?
O întrebare mai potrivită ar fi "din ce timp ?"
Noi suntem voi,
am fost
oameni
cu multe generaţii după viaţa ta.
Suntem una din nenumăratele viitoruri posibile ale umanităţii.
Tehnologia noastră ne-a oferit abilitatea
de a călători în şi în afara timpului
pentru a putea observa începuturile noastre.
Dar tu ai făcut mai mult decât să observi.
Da.
A fost încercarea mea de a corecta greşeala făcută.
Ce greşeală ?
Acela e... ?
Tatăl tău biologic.
Dezvoltă vaccinul care ţi-ar fi salvat viaţa.
Scuzaţi-mă, ce faceţi aici ?
Iertaţi-mă, d-re Bishop,
n-am vrut să vă deranjez.
Sunt un admirator.
Tatăl tău a găsit soluţia,
însă dorind să fiu martorul momentului,
l-am împiedicat fără să vreau să afle asta.
Ştiu deja.
Mi-a spus Walter, dar ce căutai acolo ?
Scuze că v-am deranjat.
Era important.
Tu eşti important.
De asta n-am putut să permit să te îneci în lacul Reiden,
de ce a fost necesar să-i permit celuilalt dr. Bishop să te vindece.
În ciuda eforturilor mele de a îndrepta lucrurile,
aceste acţiuni au corupt şi mai mult linia temporală.
Războiul dintre cele două universuri a modificat drastic destinele
şi a adus un copil care nu trebuia.
Ce copil ?
Fiul tău,
Henry.
Ce ?
A fost născut de Olivia care nu trebuia,
datorită unei serii de împrejurări care n-ar fi trebui să se întâmple.
Acest eveniment ar fi modificat irevocabil tot ce ar fi urmat.
Henry.
Am un fiu.
Ai avut.
Când te-ai sacrificat urcând în Maşină,
n-ai fost singurul care a încetat să existe.
La fel şi el.
Atunci am crezut că asta e totul.
Nu pot explica, dar e clar că m-am înşelat.
Ai reuşit să te întorci în formă fizică.
Bănuiesc
că asta va oferi o ocazie să îndrepţi lucrurile.
Ea e aleasa,
Olivia Dunham din care trebuia să se nască copilul tău.
Asta trebuie să se întâmple şi totul va fi cum trebuia.
Trebuie să găseşti o cale...
- Vin ei. - Cine ?
Trebuie să pleci.
- Ce se întâmplă ? - Nu mai e timp.
Vreau să faci ceva pentru mine.
Nu fac nimic până nu-mi spui unde s-o găsesc pe Olivia.
Pentru asta trebuie doar să te întorci acasă.
Ştiu asta şi ştiu că trebuie să mă întorc în linia mea temporală,
dar eu vorbesc de Olivia de aici. E în pericol !
Mergi acasă.
- Walter, ce se întâmplă ? - Nu ştiu.
Pulsul lui a luat-o razna.
Peter, l-ai contactat ?
- Ţi-a spus unde e Olivia ? - Nu.
Dă-mi 30 mg de propafenon.
Walter !
Îmi spune cineva ce dracu tocmai s-a întâmplat ?
Nu înţeleg cum a căzut masa singură.
Un muribund dispare din faţa noastră şi tu te întrebi cum a căzut măsuţa ?
Printre altele.
S-a oprit brusc şi a spus "Vin ei"
apoi am fost smuls.
N-am fost eu.
Probabil au fost ei,
cei care veneau.
Eşti sigur că asta e tot ?
Tot spunea că trebuie să mă întorc la Olivia mea.
Olivia ta şi Olivia noastră ?
Parcă era una şi aceeaşi pentru tine.
Ne-am întors de unde am plecat,
Nina Sharp fiind singura noastră pistă.
Agent Lee, cred că a aşteptat destul.
Să vedem dacă vorbeşte.
Ai încercat, Peter.
A fost un efort curajos.
Eşti norocos că ai reuşit să ieşi.
Nu-mi imaginez ce s-ar fi întâmplat dacă observatorul dispărea
cu conştiinţa ta în mintea lui.
A existat în afara timpului.
M-ar fi putut ajuta s-o găsesc pe Olivia.
Tot spunea că trebuie să merg acasă.
Dacă vorbea literalmente de data asta,
nu în linia mea temporală, ci acasă la mine ?
Crezi că te aşteaptă acasă după ce a fost răpită ?
Are la fel de mult sens ca tot ce s-a întâmplat până acum.
- N-are niciun sens. - Asta vreau să spun.
Ştiu că sună nebuneşte, dar trebuie să verific.
Poate e un indiciu acolo care să indice spre Olivia.
Vă sun dacă găsesc ceva.
Olivia ?
Olivia !
Eşti aici ?
Unde e ?
Am întrebat unde e.
E cineva ?
Peter ?
Olivia.
Olivia, eşti bine ? Te-au rănit ?
Nu, nu, sunt bine.
Frumos din partea ta că ni te-ai alăturat, d-le Bishop.
Probabil ţi-ai dat seama că v-am ascultat.
Dacă am auzit corect, crezi că acest bărbat
te va ajuta să obţii un răspuns emoţional,
deci ce zici să încercăm ?
Asta dacă nu cumva am fost înşelat.
Tăcerea ta mi se pare încurajatoare.
- N-o face, Olivia. - Mă tem că trebuie,
altfel Leland va începe să taie feliuţe din prietenul tău.
Excelent, agent Dunham, ştiam eu că poţi.
Impresionant.
Olivia, ce faci ?
Ce mi-ai cerut, aprind luminile.
Ce ? Olivia, nu.
- Nu eşti Nina. - Ce vrei să spui ?
Când am terminat liceul mi-ai spus că sunt adult,
că nu mai am voie să-ţi spun "d-na Sharp."
Atunci ţi-am spus prima dată "Nina."
Scoate-o afară.
- Peter ? - Olivia.
Cum ai făcut asta ? Cum ai ştiut să-ţi concentrezi puterea ?
N-am ştiut. Ştiu doar ca atunci când eram copil am făcut ceva asemănător
şi că dacă te aduceau aici,
poate îmi ofereai ceea ce îmi trebuia ca s-o fac din nou.
Haide.
Mai bine plecăm.
Fii de treabă şi ţine-i ocupaţi, bine ?
Olivia.
Te ţin eu, o să fii bine. Sunt aici.
Sus, amândoi !
Are o criză !
Am spus să vă ridicaţi.
Hei !
Te rog, dă-te la o parte.
Doamnele primele.
Jones, nu mişca.
Ce număr impresionant ai reuşit, miss Dunham.
Probabil dragostea ta pentru acest bărbat e foarte profundă.
Jones, pleacă de lângă portal.
La revedere pentru moment, agent Dunham.
Se pare că există nişte beneficii bizare
când corpul tău e asamblat la nivel molecular.
Peter, ai văzut ?
Te ţin eu.
Să plecăm de aici.
Da. Da, Plainfield Memorial.
Lincoln, spune-le medicilor ca o să aibă nevoie de Diazepam.
Bine, mersi.
Ajutoarele sunt pe drum. O să fii bine.
E în regulă, mă simt mai bine.
Cred că energia folosită mi-a afectat sistemul nervos.
Poate.
Poate eu am fost de vină,
din cauza apropierii de mine, aşa cum a spus Walter.
Walter n-are mereu dreptate.
Nici eu.
La benzinărie, înainte să fii răpită,
erai gata să mergi acasă cu mine
iar eu eram gata să cred că e în regulă.
Dar nu era.
Era o greşeală,
una pe care am promis să n-o mai fac din nou.
- Nu e acelaşi lucru ca... - Am văzut-o.
Am văzut-o pe Olivia mea, cea cu care trebuie să fiu,
singura cu care trebuie să fiu.
Peter, nici eu nu înţeleg ce mi se întâmplă,
dar asta nu schimbă ceea ce ştim amândoi, că dacă te uiţi la mine,
dacă mă priveşti în ochi, poţi să vezi că sunt ea.
Nu, nu. Ai amintirile ei sau amintirile mele despre ea,
eşti o proiecţie sau... nu ştiu ce,
dar când am privit în ochii tăi, am văzut ceea ce voiam să văd.
Ştiu că e undeva acolo,
Olivia mea în linia mea temporală,
aşteptându-mă.
Mi-am permis să uit asta şi îmi pare rău, Olivia.
O să mă asigur că Walter te face bine cumva şi îţi redă înapoi viaţa,
dar pentru moment, cred că e mai bine dacă păstrez distanţa.
Peter, te iubesc. Nu pot să mă opresc pur şi simplu.
Nu vreau să te pierd.
Unde te duci ?
Acasă.
Trebuie să mă duc acasă.
Traducerea şi adaptarea Mr H.