Aceasta e povestea a două surori
care au acelaşi chip.
Numele meu e Bridget. Am fost martoră la o crimă.
Du-te în boxa martorilor şi spune ce ai văzut.
- Te vom proteja. - Nu înţelegi.
Dacă Bodaway vrea să mor, voi muri.
Am fugit la sora mea, Siobhan, ca să cer ajutor.
Siobhan?!
Siobhan s-a sinucis şi eu am luat identitatea ei.
A fost aşa de uşor!
Am văzut o cale de scăpare şi am profitat de ea.
Toţi mă cred ea.
Soţul ei...
Mă îndrăgostesc de Andrew.
Fiica ei vitregă.
- M-a violat! - Te-ai culcat cu dl Carpenter?
Amantul ei.
Ce i-ai făcut soţiei mele?
Prietena ei cea mai bună.
- De ce-mi faci asta? - Vinovată e Siobhan.
- Ţi-am zis să n-o ucizi pe Gemma. - Nu eşti o ucigaşă, Siobhan.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
CU DOUĂ ZILE ÎN URMĂ
Siobhan Martin, a trecut o veşnicie!
- Bună! - Mă bucur să te văd!
- Astea sunt pentru tine. - Mulţumesc! Sunt superbe.
Sunt bujori?
E scrisul lui Charlie. Ce înseamnă "pivoine"?
Ce gest frumos!
Nu-ţi plac florile? Parcă bujorii erau preferaţii tăi.
Nu, sunt extraordinari. Mulţumesc!
Mai e sezonul bujorilor? Probabil i-ai găsit greu.
Orice, pentru tine.
Chiar vrei să faci asta acum?
Ce ziceţi, doamnelor? Cer o sticlă de Rotschild?
Mă abţin. Aş vrea doar apă, mulţumesc.
- Nici eu nu cred că vreau. - Serios? Ce v-a apucat?
- Sunteţi la cură? - Parcă trecuse moda asta.
Fiica noastră preferă otravă, în loc de paste.
Apropo, ce mai face Juliet? Mai învaţă la Eastlake?
- E fundaţia ta? - Da.
Ni s-a oferit o donaţie săptămâna asta.
- Nu ştiam că eşti implicat. - E noul proiect al lui Greer.
E o cauză minunată. E pasiunea mea.
Liceele sunt prost finanţate şi în ce situaţie e bugetul acum...
Nu te plictisesc cu detalii,
dar găzduim o serie de evenimente ca să strângem bani pentru şcoli.
Zachary e următorul liceu pe listă.
E minunat. Susţin şcolile de stat.
Lui Juliet i-a prins bine să cunoască tot felul de copii
şi să vadă că lumea nu se învârteşte în jurul banilor.
Ce e?
Nimic. Dar nu îţi stă în fire să susţii şcolile de stat.
Mi-ar plăcea să te ajut cu licitaţia.
Am apuca să petrecem mai mult timp împreună.
- Serios? - Da.
Mulţumesc că ai venit, agent Machado.
Mie îmi pare rău că nu am sunat mai devreme.
Eram în Wyoming, rezolvând câte ceva.
- Ia loc, dacă vrei. - Mulţumesc!
Dar sunt puţin nedumerit. Poliţia se ocupă de cazul Gemmei.
Nu prea vorbeşte nimeni cu mine. Parcă aş fi nebun.
Se poartă de parcă acest caz ar fi deja închis.
Ce ţi-au spus?
Că acel Charlie Young, John Delario sau cum îşi spune
mi-a ucis soţia şi apoi şi-a luat viaţa.
Dar asta nu e tot. Sunt şi alte probe.
Au găsit amprentele lui Bridget. Pistolul a dus tot la ea.
De ce nu o caută?
Dle Butler, îţi înţeleg frustrarea.
E o situaţie complicată, nu-ţi pot da detaliile.
Dar crede-mă, nu am renunţat.
Fac tot ce pot ca să o găsesc pe Bridget.
Nu înţeleg. Gemma nu o cunoştea pe Bridget.
Nu îl cunoştea pe Charlie. Ce voiau de la ea?
Poate era o ţintă la îndemână. Bridget avea nevoie de bani.
A răpit-o pe prietena bogată a surorii ei, pentru răscumpărare.
Siobhan... normal. Totul revine la ea.
Deci... tu şi Greer organizaţi o strângere de fonduri.
Nu mă aşteptam la aşa ceva. Mă bucuram că ai venit la cină.
- Serios? - Fugi de ea ca de ciumă.
Mi-e greu să mă văd cu Jeff.
- Aş putea să îi cer scuze. - Ai avea motive?
- Nu ţi-am zis ce s-a întâmplat? - Nu.
- Vrei să vorbim despre asta? - Nu. Să lăsăm trecutul în pace.
Voiam să te întreb ceva. Juliet a păţit ceva?
E foarte tăcută. Nu ştiu... E mai puţin pusă pe hartă.
- Şi nu e un lucru bun? - Ba da.
A fost un an greu pentru ea.
Îi va prinde bine să se întoarcă la şcoală.
Sunt foarte obosită.
Dacă nu-ţi place inelul, putem să îl schimbăm.
Poate cu ceva mai mic?
Vreau doar o verighetă mai mică. Îmi tot cade de pe deget.
Probabil trebuie micşorată. Aşa va fi perfectă, ca montura.
Mulţumesc!
Voiam să-i fac o surpriză soţului meu, dar am uitat cheile.
Nicio problemă.
- Alo. - Bună! Sunt Tyler.
Te-am tot căutat.
- Siobhan, eşti acolo? - Da.
- Voiam să te sun. - Credeam că te-ai întors la Paris.
- Doamnă Martin, m-ai speriat! - Îmi pare rău, Claudine.
Nu-i nimic, dar nu vă aşteptam. E aşa de devreme!
E devreme şi pentru dv.
Olivia pune biciul pe voi?
Dna Charles e încă la Londra. Îmi place să încep devreme.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Poate că da.
Dacă păstrezi un secret.
Vreau să-i organizez soţului meu o petrecere surpriză,
dar nu pot intra în agenda lui.
- Îi ştii parola? - Regret, nu.
- Vă pot ajuta cu altceva? - Nu.
Fă-mi un serviciu: să rămână între noi.
Nu vreau să stric surpriza.
- Te simţi bine? - Da.
Fir-ar să fie!
Azi am o prezentare şi omul de la IT nu poate veni.
- Hai, te duc la liceu. - Nu mă simt prea bine.
- Mă doare stomacul. - Ieri nu ţi-era rău.
A început să-mi fie când aţi plecat voi la cină.
Ai comandat pizza. Nu ai păţit nimic, Juliet.
Nu am timp azi de toanele tale. Plecăm în cinci minute.
La revedere!
E nasol să te întorci după două săptămâni.
Poate vorbesc cu tatăl tău şi îl îmbunez.
Cum spui tu. Răspunde la telefon!
- Alo! - Eu sunt.
Azi nu vin la întrunire. Du-te fără mine.
- Nici eu nu pot ajunge. - Ai pierdut multe şedinţe, Bridge.
- La următoarea vin sigur. - Bine. Nu-mi place să merg singur.
Toţi întreabă de Charlie.
De parcă eu le-aş putea explica faptele lui.
- Aş vrea să am cum. - Închid, am interviu pentru un job.
Dacă nu-mi găsesc repede ceva, va trebui să plec de aici.
Andrew mi-a spus că are nevoie de un tip priceput la IT.
- Ai putea face asta. - Tip priceput la IT?
Sunt profesor de informatică, nu tehnician.
Ai munci o după-amiază. Îţi trimit numărul lui de telefon.
Ce naiba cauţi aici?
Primesc o educaţie proastă, la fel ca tine.
- Doamne! - Ce-i?
Tot nu le-ai zis părinţilor tăi despre domnul Carpenter.
Juliet, te-a violat! Trebuie să le spui.
Vrei să vorbeşti mai încet?
Înţeleg că ţi-e ruşine, dar nu e vina ta.
- Ai nevoie de ajutor. - Ba nu.
Vreau să uit că s-a întâmplat şi să trec peste asta.
Bine?
- Să vorbim. - Mersi, dle C.
- Scuze că am închis, mai devreme. - Totul e în ordine?
Da. Mai am de rezolvat ceva.
Tyler, nu ai încredere în mine, dar încerc să mă întorc.
Mi-e greu să am încredere în tine
când mă foloseşti ca să te răzbuni pe soţul tău.
Treaba pe care o ai de rezolvat... îl implică pe Andrew?
- L-ai văzut? - Nu vreau să ştie că sunt aici.
Martin/Charles au făcut publică situaţia de final de an.
- Încerc să pun mâna pe ea. - De ce?
Dacă tot avem încredere unul în altul...
Vorbesc cu Tyler Barrett, angajatul loial,
sau cu Tyler Barrett... tatăl copilului meu?
Cu un tip care are un post în conducerea Martin/Charles.
Dacă Andrew face ceva ilegal, aş vrea să plec la timp de la ei.
Bine. Cred că Andrew le-a dat investitorilor nişte situaţii,
dar pe cele adevărate le ţine ascunse.
Vreau să găsesc una ca să am dovada la mână,
dar biroul lui e prea bine păzit.
Poţi intra în apartamentul tău fără să afle Andrew?
Cred că da. De ce?
Securitatea de acasă nu e aşa de strictă ca la birou,
deşi oricine ţine informaţii în ambele locuri.
- Vei găsi acasă ce cauţi. - Mulţumesc!
Tyler, trebuie să închid. Te mai sun eu.
Henry!
- Cât mă bucur să te văd! - Ce cauţi aici, Siobhan?
Ştiam că treci pe aici după ce laşi băieţii la şcoală.
Trebuia să te văd. Mi-e dor de tine.
Mie ştii de cine mi-e dor? De soţia mea.
Tu ai adus-o pe Bridget Kelly în vieţile noastre.
Dacă nu ai fi fost tu, Gemma ar fi fost astăzi aici.
Te rog, nu pleca! Henry, pot să îţi explic!
Ia loc, cu mine. Jur că îţi pot explica.
- Dacă ai ceva de spus, fă-o acum. - Nu pot, pe stradă.
Lasă-mă cinci minute, îţi voi explica tot.
Sunt ocupat. Mă întâlnesc cu editorii.
Pentru cartea ta? Henry, e minunat!
De când îţi pasă ţie de cartea mea?
Orice s-ar fi întâmplat, te consider un scriitor minunat.
- Ştii bine! - Las-o baltă. Am întârziat.
Taxi!
- Siobhan, te simţi bine? - Da.
Au fost două zile grele.
Ştii ceva? Aş putea... să-mi reorganizez agenda.
- Vrei să ne vedem vineri, la 10:00? - Bine.
- Unde ne vedem de obicei? - Nu mai avem un astfel de loc.
- Atunci la apartament? - Ne vedem acolo.
Bridget Kelly e de negăsit.
Nu pot dovedi că era la New York când Gemma Butler a fost ucisă.
Amprentele de pe pistol erau clare.
Charlie Young, aka John Delario, a împuşcat-o.
Nu mă îndoiesc că a ucis-o pe Gemma Butler.
- Dar nu cred că s-a sinucis. - Crezi că e o înscenare?
Pistolul avea un unghi ciudat.
Pe mâinile lui Delario s-au găsit puţine urme de praf de puşcă.
Trebuia să fi tras cu pistolul cu ore înainte, dar a murit pe loc.
- Poliţia crede altceva. - Delario e fost poliţist.
Vor să muşamalizeze totul.
- Bridget Kelly complică tot. - De ce l-ar fi ucis pe Delario?
Să fiu al naibii dacă ştiu.
Bridget Kelly din Wyoming nu răpea oameni şi nu ucidea.
Să ne concentrăm la cazul de acum.
Să aflăm cum au ajuns complici Bridget şi Charlie.
Ce caută o stripteuză din Wyoming cu un fost poliţist din Brooklyn?
M-am interesat de tip.
A trecut pe roşu pe 8 septembrie, pe autostrada Montauk.
John Delario mergea spre Hamptons pe 8 septembrie?
În weekendul când Bridget Kelly a fost acolo.
- Poate a fost o coincidenţă. - Sau acolo a început totul.
Programul nostru foloseşte algoritmuri computerizate,
cu o viteză sporită faţă de metodele tradiţionale.
De la implementare, profitul a crescut cu mai mult de 30%.
Cum vedeţi, previziunile pe unu, trei şi cinci ani
sunt impresionante.
Şi previziunile pe zece ani? Veţi menţine ritmul creşterii?
Cred că se poate. Din păcate, autorul programului nu a venit azi,
aşa că voi reveni eu cu informaţii suplimentare.
Andrew, toate datele pentru previziuni sunt aici.
Dacă vrei, pot rula un program, ca să le aflu.
Minunat! Mersi, Malcolm.
- Vă rog să aveţi puţină răbdare. - Nicio problemă.
Cum vedeţi, putem menţine rata de creştere.
Asta ar trebui să fie tot.
Sper să nu te sperii, dar multe sunt deja etichetate.
Trebuie să găsim preţul de pornire şi să le sortăm.
Şi trebuie să organizăm petrecerea.
- Sunt multe de făcut. - Mă bucur să te ajut.
Ştiu că ţi s-a părut ciudat să mă ofer.
Îmi dau seama că relaţia noastră a fost... încordată.
Sincer, am rămas şocată că te-ai ţinut de cuvânt.
Credeam că te-ai oferit doar de ochii soţului tău.
Aş vrea să ne înţelegem mai bine. Am fost prietene, nu?
Credeam că suntem. Până în acel weekend.
Dacă am vorbi despre asta...
Ştii ce? Am vorbit destul. Sau, mai bine zis, tu ai vorbit.
M-ai ameninţat. Nu am spus nimănui despre ce am văzut,
aşa că aş vrea să o lăsăm aşa.
Greer, m-am schimbat. Nu mai sunt ca atunci.
Sper să-mi dai şansa să ţi-o dovedesc.
Bună! Nu ştiam că ai musafiri.
Juliet, o mai ştii pe dna Sheridan?
Se ocupă de licitaţia de la liceul tău.
Bună, Juliet. Mă bucur să te revăd.
Ar trebui să plec.
- Totul e în regulă? - Nicio problemă.
Greer, aş vrea să mai vorbim, dacă eşti dispusă...
La chestia asta de mâine-seară
nu voi fi obligată şi eu să vin, nu?
Cum e la doi paşi de camera ta, poate faci şi tu act de prezenţă.
- Ce? - Evenimentul se va ţine la noi.
Voiau un cadru intim. Nu e mare brânză.
Vor fi membri din comitet şi câţiva oameni de liceul tău.
Profesori?
Sper că nu e invitat şi domnul Carpenter.
- Credeam că e preferatul tău. - Nu. Nu se poate!
Nu vin la prostia asta!
- Juliet, ce s-a întâmplat? - Nimic.
Dar...
Îi văd pe profesori zi de zi, la liceu.
Acum trebuie să-mi intre şi în casă?
M-ai ajutat mult azi.
N-am văzut niciun programator mai iute decât tine.
Claudine te va suna când îţi va scrie cecul.
Dacă îţi schimbi domeniul de activitate, sună-mă.
- Ne-ar prinde bine un om ca tine. - Mă simt măgulit.
- Mersi, Jessie. - Cu plăcere, domnule.
- Da. Ne vedem mai încolo. - Mulţumesc, domnule.
Henry, eu sunt. Întârzii puţin, dar vin.
Aşteaptă-mă, te rog.
Andrew Martin. Olivia!
Da. Stai, nu te mai aud!
Spune. Poţi vorbi mai rar?
Ne trebuie o legătură mai bună, dacă vrem să-i facem legătura.
Acum se aude mai bine.
John, ce mai faci? Bine.
Du-te naibii, Siobhan.
Verific când ajung la birou. Excelent. Eşti mulţumit?
Minunat. Sunt veşti minunate! Mersi! Mai vorbim. Pa!
- Nu mă aşteptam să fii aici. - Mi-am uitat servieta.
O să ţi-o leg la încheietură.
- Ai vorbit cu Juliet? - Da. A jurat că totul e bine.
Mi-a promis că o să vină la petrecerea de diseară.
Serios? Înseamnă că am exagerat.
Se purta ciudat când l-am pomenit pe profesorul ei.
Poate i-a dat o notă proastă.
- Ai cumpărat o rochie nouă? - Am trei opţiuni.
Dar nu ştiu care ar scoate în evidenţă inelul ăsta minunat
pe care mi l-a dăruit soţul meu incredibil de chipeş.
Orice rochie ai alege, mă voi gândi doar cum să ţi-o dau jos!
Îmi place cum gândeşti.
Du-te la serviciu. Am o groază de treabă.
- Continuăm mai târziu? - Sigur.
Hai, Henry, răspunde!
Aţi sunat la Henry Butler. Lăsaţi un mesaj după semnal.
La naiba!
Da. A ajuns firma de catering? Da, să urce.
Îmi faci un serviciu? Cheamă un instalator. Mersi.
Mulţumesc mult! Mersi pentru ajutor!
- Arăţi minunat. - Nici ţie nu-ţi stă rău.
- Unde ţi-e inelul? - L-am dus la ajustat.
Azi mi-a căzut din nou. Trebuia să-l fi dus de ieri.
Atunci te vei mândri cu el la următoarea petrecere.
- Juliet a apărut? - Încă nu.
Îl vezi?
Pare plictisit. Poate pleacă.
Nu pricep de ce nu le spui părinţilor tăi.
Nu vreau să stric apele. Am făcut multe tâmpenii.
Mama mea vitregă mă ura. Uneori, parcă şi tata.
Dar, în ultima vreme, lucrurile merg bine între noi.
Au intrat în normal. Aş vrea să rămână aşa.
Juliet, încă nu te-ai îmbrăcat?
Să-ţi amintesc ce mult a muncit Siobhan pentru petrecerea asta?
Înţeleg, tată. Pe bune.
- Nu mă pot îmbrăca până nu pleci. - Grăbeşte-te, te rog!
Am susţinut destul liceul în seara asta.
Să o felicităm pe mama ta vitregă şi să o ştergem de aici.
Nu e momentul potrivit.
Ce petrecere frumoasă...
- Ce... - Nu mă judeca. Susţine-mă.
Doar aşa o voi scoate la capăt în seara asta.
Bine.
- Nu mă aşteptam să te văd. - Serios?
- Ai tot insistat cu apelurile. - Nu te-am sunat.
Te-a sunat cineva de pe numărul meu?
Numărul era blocat, dar...
- Chiar îmi faci din nou asta? - Ce anume?
Azi aveam o şedinţă cu "The New Yorker"
şi am pierdut-o din cauza ta, Siobhan.
- Henry, linişteşte-te... - M-am săturat de tine!
Nu vreau să te mai văd, să mă gândesc la tine,
nu vreau să mai vorbim!
Nu te mai băga în viaţa mea!
- Poftim. - Mulţumesc!
- Te simţi bine? - Da.
- Henry părea supărat. - Nu e în apele lui.
- Dar nu-l poţi învinovăţi. - Vă mai vedeţi?
Nu. I-am pus capăt.
- Andrew a aflat? - Nu.
Greer, ştiu că nu am dreptul să te rog asta, dar...
Dacă nu am spus nimic după acel weekend,
nu o voi face acum.
Nu am mai vorbit pentru că ai aflat despre aventură.
Nu doar ne-a distrus prietenia, ci şi relaţia mea cu Gemma.
Nu o mai puteam privi în ochi. De asta te-am urât.
Nu te învinovăţesc. Şi îmi pare rău.
Mai mult decât îţi pot spune.
Recunosc că mi-a plăcut mult să lucrăm împreună.
Şi mie. Trebuie să te întreb...
Florile pe care le-ai adus la cină ieri-seară...
Eram o ticăloasă.
Nu-mi venea să cred că ai acceptat să vii la cină
şi voiam să te simţi prost.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Cine s-ar fi gândit că florile pot însemna atât de mult?
Mereu, când văd bujori, îmi amintesc de acel weekend.
Erau peste tot, la hotel. Hotelul Pivoine.
Mă duc mereu la Boston, dar nu mă apropii de acel hotel.
Sigur e destul de tânără pentru tine?
Ştiu ce-ţi place ţie. Ea nu e genul tău.
Scuză-mă. Juliet! Ar trebui să vorbim...
Nu mă atinge! Mă descurc.
- N-am nimic! - Domnişoară, eşti beată.
Eşti plicticos. Ca toţi prietenii tăi tâmpiţi.
Andrea, e vremea să pleci acasă.
Judith merge la culcare. Acum!
Tatăl tău mi-a zis ce s-a întâmplat.
Am distrus petrecerea. Sunt o ratată!
Juliet, nu-mi pasă de petrecere.
Am distrus şi eu destule petreceri, pentru că am băut prea mult.
E adevărat. Dar, când o făceam, aveam un motiv.
Juliet, ştiu că se întâmplă ceva. Te rog, spune-mi ce e.
Ieri, când l-am pomenit pe domnul Carpenter...
S-a întâmplat ceva între voi doi?
Carpenter.
Ce naiba te-a apucat?
- Afară din casa mea. - Ce se întâmplă?
Dacă te mai apropii de fiica mea vitregă, te ucid!
- Juliet, ce vrea să spună? - Ieşi imediat!
Poftim?
Ce naiba se întâmplă?
Dumnezeule... Nu vreau să vorbim.
- Juliet... - Nu.
De ce ai făcut asta în faţa tuturor oamenilor?
Voiam doar să uit ce s-a întâmplat. Acum ştie toată lumea.
Îmi pare rău... Nu m-am gândit.
Eram aşa de furioasă că nu am mai gândit la rece.
Nu mai spune. Ieşi!
Tăticule, te rog! Lasă-mă în pace.
- Vrei cafea? - Nu.
- Aveam câteva întrebări. - Super. Ador întrebările.
Mai mult decât bacşişurile.
Îl anchetez pe John Delario. Îşi spune şi Charlie Young.
Ştiu că a fost prin zona asta în luna septembrie,
dar vreau să ştiu dacă a fost văzut cu ea.
- O cheamă Bridget Kelly. - Au venit aici, dar în mai.
Nu se poate. Bridget era atunci în Wyoming.
Bine.
- Sigur era luna mai? - Da. Era ziua mea.
Încercam să plec mai devreme, dar nu m-a lăsat ea.
Mă chema tot timpul şi nici nu mi-a lăsat bacşiş.
Mai ţii minte şi altceva? Poate... despre ce vorbeau?
Tipul i-a zis numele şi ea i-a spus să tacă.
Avea un nume ciudat. Nu l-am mai auzit pe nicăieri.
- I-a spus Siobhan? - Da. Ce fel de nume e ăsta?
Domnişoară?
John Delario... Ce naiba făceai cu Siobhan Martin?
- Cum a fost la secţie? - Vorbim mai târziu?
- Trebuie să vorbesc cu Juliet. - E în camera ei. Nu mai iese.
Dar i-am dat o tavă cu mâncare... A fost un început.
Andrew... Îmi pare rău că l-am dat afară pe Carpenter.
Dar... simţeam nevoia să o protejez pe Juliet.
Ca o mamă.
Nu sunt furios pe tine. Eu am dat greş faţă de ea.
Trebuia să-mi fi dat seama ce se întâmplă.
A făcut tot posibilul ca noi să nu aflăm.
Dar tu ştiai. Şi ai încercat să-mi spui.
Ştiam doar că e ceva în neregulă.
Dar tot le-am spus tuturor ce bine se simte la liceul cel nou.
Nu putem să ne facem mea culpa.
Am făcut-o destul la viaţa mea. Nu ajungi nicăieri aşa.
O vom scoate la capăt. Ca orice familie.
Îţi promit.
Annafried m-a lăsat să intru. I-a dus pe băieţi la cofetărie.
- Ştiu. - Ştiu că eşti furios pe mine.
M-am purtat ca o altă persoană şi nu mă mai poţi înţelege.
- Ieşi! - Nu. Te rog, ascultă-mă!
Îmi pare rău pentru ieri...
pentru ultimele luni, pentru Gemma.
Henry, dacă aş putea schimba ceva, aş face-o.
- Mi-e foarte dor de tine. - Ciudat.
Ieri nu voiai să ai de-a face cu mine.
Nu trebuia să iasă aşa. Dar voi rezolva totul, promit.
Ce să rezolvi, Siobhan? Tu eşti şefa.
Mă vrei? Iată-mă.
Dacă vrei să trăieşti fericită cu Andrew, atunci pleacă.
Nu pot! Henry, te iubesc!
Bine. Să zicem că e aşa. Bine? Să zicem că mă iubeşti.
Atunci vreau să ştiu o chestie: cine era ieri la petrecere?
Nu e aceeaşi persoană care e acum în faţa mea.
Spune-mi: cine naiba eşti?
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro