Imamo novu ribu, dečki! -Dobro došao u glavnu kuću!
Odvest ćemo te u ćeliju, ali prvo te šef želi vidjeti.
Upravitelj voli osobno poželjeti dobrodošlicu novim ribama.
On je bog i batina i bilo bi ti bolje da ga ne naljutiš.
Vani? -Svjež zrak čini čuda za kitu.
500 metara. To je strašan pogodak, sinko.
Koliki je konačan broj mrtvih? 15? -16.
Ja jedva mogu pogoditi ove limenke na 20 metara udaljenosti.
Reci mi, kako biraš žrtvu?
Kad su ti samo malo točke na nišanu? -Prema osjećaju.
McNeil Island kaže da si pogodio čuvara puškom iz kućne radinosti?
Je li to točno? -U nogu. -Obzirom na tvoje vještine, to je bilo namjerno.
Htio sam premještaj, ne ubiti ga.
U deset godina koliko sam na Hridi ti si prvi koji je došao svojevoljno.
Zbog čega je naš mali otok postao tvoje omiljeno odredište?
Privatna ćelija. Moja vlastita, privatna ćelija.
Dva kilometra su odavde do obale.
Za slučaj da ti nekakve ideje padaju na pamet.
Smjestite ga u njegovu privatnu ćeliju.
G. Cobb?
Smjernice? -Spustite rame.
San Francisco Današnji dan
U drvenoj ogradi je 47 daščica.
Jedan, četiri, sedam, dva, tri, četiri, jedan.
Nemojmo ići. -Hajde. Neću tresti, obećavam. Bit će zabavno. -Obećavaš?
Moraš voditi blagajnu, raditi inventuru i slagati robu.
Nije to samo igranje igara i čitanje novih stripova. -Kužim, Doc.
Kakav ti je to novi posao? -Ne bih smio pričati o njemu. -U redu.
To je specijalna postrojba. -U redu.
Uglavnom sastavljena od FBI-ja i nešto policije.
Ali ne mogu pričati o tome. Ja sam civilni predstavnik.
Zvuči kul. -Itekako je kul! Superkul!
Zgodna ženska. Ne gledaj!
Pogledao si. -To mi je partnerica iz specijalne postrojbe.
Nema šanse! -Ima!
Dobro jutro, Doc. -Idi i slaži nešto.
Hoćeš? -Ne, hvala. U dim sumu ima zastrašujućih stvari. -Ti gubiš.
Sinoć sam pročitala tvoju knjigu.
Tommy Madsen, moj djed, zatvorenik 2002.
Doživotna kazna bez mogućnosti pomilovanja zbog ubojstva žene.
Ima nekoliko tipfelera, ali... -Molim?!
To je sve što sam uspio naći.
Stvarno ti je ubio partnera? -Da. Ganjali smo ga, a nismo ni znali.
Čudno, ganjati vlastita djeda.
Pitam se, tko je sljedeći?
Jedan, dva, tri, četiri. Jedan, dva, tri, četiri.
U drvenoj ogradi je 47 daščica.
Četiri, sedam, jedan, dva, tri, četiri, jedan, dva...
Dva, tri, četiri, pet, šest, sedam...
47, 47, 47... -Ne!
Bok, Hoppere. -Becca, bok. Kako je na novom poslu s federalcima? -Znaš.
Što se događa? -Nekakav snajperist.
Specijalci pretražuju u krugu od 750 metara. Područje je zatvoreno.
Tko je priljepak? -Slavni pisac stripova.
Jesu li žrtve... Znaš, još ovdje?
Ubojstva nisu nikad laka.
Prije nego što sam upoznao tebe nisam razmišljao o tome. Samo kažem.
Moraš se odvojiti od svega što vidiš.
Ne dopusti da ti emocije zamagle prosudbu. U redu?
Koga imamo?
Ti reci meni.
Mrtve vrane? -Ernest Cobb. Mora biti.
Snajperist iz Wichite. Naučio je pucati ubijajući vrane za farmere.
Tako je zarađivao nakon sirotišta. -Svi pogoci su bili u srce.
Ajoj! Obavi tri pucnjave u tri dana, a onda nestane.
Imamo dvoje tinejdžera i tipa u srednjim 30-ima.
Je li to bio Cobb način rada?
Doc? Doc?
Kakav ti je novi partner?
Doc? Dugo i duboko udiši.
Cobbova ubojstva su uvijek bila nasumična.
Nema načina rada što se žrtava tiče. -Nasumična.
To samo znači da još nemamo dovoljno informacija. Ili da ih ne dijelimo.
Možda nisam sposoban za ovo.
Znaš li kakvu je pušku Cobb koristio?
Winchesterku. Model 70. Mislim. Ne... Da, da.
Koristi iste metke kao i M-40.
Policija pretpostavlja da koristi moderno oružje,
ali Cobbov maksimalni domet Winchesterkom je koliko?
Vjerojatno 500 metara? Ne 750.
Zgrade koje pretražuju su predaleko. -Dobar posao.
Ali ono brdo izgleda dobro.
Tip na šetnici...
Panoramski kotač...
Čahure su trebale odletjeti u ovom smjeru.
Ne znam, Rebecca. Počistio bi. Tip je bio opsesivno-kompulzivan.
U redu.
Što je?
Alcatraz. Još jedan ubojica s Hridi?
Imamo dva dana da ga ulovimo.
21. ožujka 1963. Alcatraz je službeno zatvoren.
Svi zatvorenici su premješteni s otoka.
Samo što se nije tako dogodilo.
Uopće nije bilo tako.
Zatvorenici u red!
Stari!
Vidim te. Znam da si unutra. Ne možeš se sakriti. -Ostavi me na miru!
Danas dobivamo poštu. Dobio sam krasno pismo od žene.
Boravi kod sestre i njezina muža.
Kladim se u 5 dolara da je on pokušava poševiti.
Kako bilo, traže za stanarinu, a njihov zahtjev mi je žena prenijela.
Čak i ovako daleko je mustra. Već im je dala moju cijelu zatvorsku plaću.
Ove proklete ženske... -Ne!
Nesretnik. Zove se Jack Sylvane.
Kamo ide? -U samicu.
To je zadnji put da će vidjeti ikoga od nas.
Poznaješ li ga?
Ne.
Vratio se. Isto kao i ti.
Zašto? Radite li zajedno?
Gdje si bio, Jack, zadnjih 50 godina? -Tko me gleda?
1963. si nestao iz Alcatraza. Kako si došao ovamo?
Ne znam. U jednom trenu sam bio u ćeliji, a onda...
A onda nisam bio.
Kad si ulovljen,
pronašli su ovo u tvom džepu.
Znaš li što otvara?
Je li te netko tražio da odeš po njega?
Ne znam!
Govori istinu. -Dobro, Jack. Počnimo ispočetka, može?
Pronašla sam Cobbovu kutiju.
Ovo nisu jedina vrata bez kvake, znaš? Još su jedna u sobi sa spisima.
I postoje tri gumba u liftu koje ne možeš pritisnuti bez ključa.
On ovdje ima cijelu operaciju, a mi smo samo mali dio nje.
Ti si glavni dio našeg dijela. Što ću mu ja?
Tko je ulovio Jacka Sylvanea, Doc? Hauserovi ljudi? Ne, mi smo.
Cobb je proveo više vremena u samici od bilo kojeg drugog zatvorenika.
Imao je problema s autoritetom ili se teško pridržavao pravila?
Kako su ga prošli put ulovili?
Netko ga je prepoznao s FBI-jevog popisa najtraženijih.
Ali prvo si je propucao put kroz osam gradova, od Denvera do Anchoragea.
Ne možemo staviti snajperista vremenskog putnika
na popis najtraženijih. -Vjerojatno ne.
Otisci udarne igle na čahurama koje si našla poklapaju se
s Cobbovom omiljenom puškom.
Kako možete dobiti balistički izvještaj za dva sata?
Vodi li to nečemu konkretnomu? -Stara puška.
Morao bi je nabaviti u specijaliziranoj trgovini oružja.
Zašto ste onda još uvijek ovdje?
Htjela si djecu. Idi i čuvaj ih.
Znaš, Emersone, nisu tako loši.
Reci mi da Hauser nije luđak kao što mislim.
Zna biti seronja, ali dobar je. -Dugo si s njim? -S njim, bez njega.
Urban Warfare u 3D. Mislim da sam se nafiksao 2. amandmana.
Zdravo, Whittene. -Det. Madsen. Kakvo neizrecivo zadovoljstvo.
Mislila sam da ti je ATF oduzeo dozvolu.
Sve dozvole moje žene su uredne. Hvala, gospođo. Ja samo radim ovdje.
Nikad ga nisam vidio. Žalim.
To je olakšanje. Jer ovaj tip je osumnjičenik za jutrošnju pucnjavu.
Tko god mu je prodao pušku bit će u problemima. Drago mi je da to nisi ti.
Znate što? Ova osoba je, u stvari, došla u trgovinu prije nekoliko dana.
Kupila je staru Winchesterku. -Model 70.
Debitnom karticom. Ne znam ime ni adresu.
Znaš to bez provjere? -Znate li koliko sam 70-ki prodao u zadnjih 10 godina?
Jednu.
Znaš postupak. Sigurnosnu snimku, molim.
Zaustavi tu.
To je ključ od sobe? -Malo hotela još koristi takve markere za sobe.
Moramo otkriti koji koristi.
Ostavite nas.
Ovo je prvi zatvor u kojem jedem isto kao i ti.
Čovjek se teže uzruja punog želuca.
Jedete sami.
Molim, sinko? Moraš glasnije govoriti. -Sami. Jedete sami.
Cijenjeni upravitelju Edwine Jamese,
s poštovanjem i ljubazno vas molim premještaj u samicu
kako bih mogao sam jesti i apstinirati od posjeta dvorištu.
Također, htio bih biti u bloku gdje su razgovor i druženje zabranjeni.
Stvarno krasno pismo, sinko.
Zahtjev odbijen.
Ne.
Ne? -Ne. -Ovo nije hotel, sinko.
Ne možeš birati smještaj. -Nova ćelija, tiha ćelija...
Sada ću uzeti ovu kost i glodati je.
Volim to raditi sam.
Molim vas, gospodine. Molim vas. Ne!
Ne! Ne možete tako!
Ovdje se upisujemo? Smijem li?
Mogu li te nešto pitati?
Znaš li kako se ovi tipovi vraćaju i tko... Znaš, stoji iza toga?
Ja imam neke teorije koje uključuju crvotočine,
ali kako to da ti prihvaćaš sve što se događa,
kao da to nije najveća stvar koja se ikad dogodila?
Moji osjećaji prema događajima ne mijenjaju činjenicu da se događaju.
Hvala. Puno pomaže. -Ovo je taj hotel. Upravitelj je prepoznao Cobba.
Soba 123. -Nazvala sam Hausera. Brzo će doći. -Ne.
Ne možemo riskirati da nam Cobb promakne.
Ostanite iza dok ne kažem da je čisto.
Policija!
Čisto!
U drvenoj ogradi je 47 daščica. Četiri, sedam, jedan, dva.
Lucy, dolje!
Bože dragi!
Doc, odlazi odavde! Zovi Hitnu! Idi!
Ostani sa mnom, Lucy. Ostani sa mnom, u redu?
Puls joj je slab i nestabilan. Izgubila je mnogo krvi.
Kamo je vodite? -U St. Mary.
Što se dogodilo? -Bila je ispred prozora.
Vjerojatno je nadgledao sobu, čekao nas.
Čija je to krivica? -Izigrao nas je, kao da je znao da dolazimo.
Znaju li ovi tipovi da ih lovimo? -Zar je to bitno?
Da znam kako su došli ovamo ili što žele,
možda se ovo ne bi dogodilo. -Prestani pričati!
Znam ovo: Cobb je još uvijek na slobodi.
Dok god jest, nastavit će ubijati i to je sve što trebaš znati.
Živa je.
Ali je u komi. Liječnici kažu da bi moglo biti privremeno,
ali možda i ne bude toliko privremeno.
Zdravo, Jack.
Je li ona bila meta?
Ne znam.
Je li ona bila meta? Odgovori mi! -Ne znam!
Šteta. Možda ti dr. Beauregard pomogne da se sjetiš.
Ovo je čudno.
I grozno.
Jedini način na koji sad možemo pomoći Lucy je da pronađemo Cobba, u redu?
U redu.
Što je ono? -Ono su gradovi u kojima je Cobb ubijao ljude.
Lucy je stvorila bazu o grupi iz 63.
Ono je prvih pet žrtava.
Hauser je rekao da Cobb nije imao način rada,
da su mu ubojstva nasumična. -Da? -Što ako nisu bila?
Što ako je koristio nasumičnost da sakrije pravu žrtvu?
A tko je to? -Uvijek je djevojka žrtva. Ima 15, 16 godina,
ali je u svim pucnjavama, kao na karnevalu.
Tko je 16-godišnjakinja u njegovu životu? -Ne znam.
Odrastao je u sirotištu. Pobjegao je kad je imao 12.
Tražio je biološku majku. Pronašao ju je kad je imao 20,
ali ona mu je zalupila vrata u lice. -I bila bi u 40-ima, ne bi imala 16.
Što one znače Cobbu?
Što radiš? -Cobb je bio cijelo vrijeme ispred nas.
Pokušavam biti ispred njega. Ovo mu je bila ćelija.
Pronašao sam kutiju punu pisama koja nisu dostavljena.
Ovaj je za Cobba. -Zašto ga nije dobio?
Zatvorenici koji su htjeli pisma
morali su dati popis imena upravitelju. Cobb ga nije imao.
Od Eloise Monroe.
Dragi Erneste, vjerojatno me se ne sjećaš, ali bila sam tamo onaj dan
kada si došao naći svoju mamu, koja je i moja mama.
Valjda to znači da smo brat i sestra. Žao mi je što je bila neljubazna.
Nikad nije voljela iznenađenja. Nadam se da ćemo se dopisivati
jer sam uvijek htjela starijeg brata koji će paziti na mene.
Sa štovanjem, Eloise. Cobb nije znao da ga je pokušala kontaktirati.
Ne. Izgleda da si bila u pravu. -Kako to misliš?
Ja sam Cobb. Konačno nađem mamu, skupim hrabrost da je odem vidjeti
i zalupi mi vrata u lice. Ali ne prije no što vidim da ima drugo dijete,
ne puno mlađe od mene, 16-godišnju djevojku. -A nju je odgojila.
Zašto nju, a ne mene? Ako sam Cobb, bijesan sam.
Je li Eloise još živa? -Nije, provjerio sam.
Poginula je u prometnoj nesreći prije devet godina.
Znamo zašto. Saznajmo gdje. -Nastavit ću kopati.
Red C, 15 minuta do prebrojavanja!
Izvedi red B!
Na noge. Vrijeme je za prebrojavanje.
Otvori 114!
Ponavljam!
Ustaj!
Dobro došao u samicu.
Tvoji dani druženja i ćaskanja su završeni.
Nema blagovaonice, nema posla, nema pričanja.
Samo ti i tvoja ćelija, 24 sata dnevno.
Otvori 212!
Cijelu si noć bila ovdje? -Da.
Što je to? -Kurvin sin si je napravio dalekozor.
Radi li? -Da, radi.
Ti bokca! Vidim aute, brda, ljude...
Samo je sjedio ovdje, gledao u grad, u ljude, čekao.
Što? -Dan kada će ih moći ubiti. Dođi.
47, 47, 47...
47, 47...
47...
Dobro jutro.
Moram ti priznati. Mogao si učiniti bilo što,
napasti čuvara, zapaliti ćeliju.
Kvragu, mogao si napraviti pušku iz kućne radinosti.
Ali pokazao si veliku pamet.
Proučavao si Pravilnik dok nisi pronašao savršeni prekršaj.
Broj 28: dnevna rutina. Stanite kod vrata ćelije, okrenuti prema van.
Ostanite tamo dok zvono ponovno ne zazvoni.
Jednostavno. Elegantno.
Počinio si najmanji prekršaj na vrlo javan način i prisilio me.
Pobijedio si, sinko. Pošteno.
Ali ima još jedna stvar. Otvori!
Vjerujem da se vas dvojica poznajete.
Čekajte! Ne možete!
Stari, nije tako loše... -Ne možete! -Sinko, ovo je moj zatvor.
Mogu raditi što god poželim. -Ne, ne, ne! Ne možete!
Taj me čovjek čini nervoznim. Sigurno si učinio nešto loše.
Ovo je najgora ćelija u zatvoru. -Začepi...
Pogled na grad je nevjerojatan jer gledamo u ljude... -Prestani!
Ljudi hodaju uokolo, a mi samo možemo razmišljati
kako bi nam bilo da nismo ovdje. -Prestani! Začepi gubicu!
To je mučenje. Jest, mučenje je. -Začepi! Ne! -Jer zatrubit će!
I mrtvi će uskrsnuti neraspadljivi i mi ćemo se izmijeniti!
Ove šokantne snimke su snimljene prije nekoliko sati ispred lokalnog marketa,
gdje je neidentificirani pucač otvorio vatru... -To mu je treća pucnjava.
...i brutalno ubio troje, a ranio mnoge druge. Policija istražuje...
Pobjegao nam je. -Ne. Lucy nije bila dio njegova obrasca.
Ovo je broj dva. Imamo još jednu priliku. Vratimo se na posao.
Pogled sužuje našu potragu na 4,5 km
koje pokrivaju North Beach i Telegraph Hill.
Obje pucnjave su se dogodile s najviše točke u tom području.
Možeš li ukloniti zgrade kojih nije bilo 63.,
one koje Cobb nije mogao vidjeti iz svoje ćelije? -Da vidim.
Dobro, jesam. Ovo je slika zgrada koje su sada tamo,
a ove su zgrade koje je Cobb mogao vidjeti 1963.
Kako je Lucy? -Stabilno.
Ali liječnici kažu da se ne može znati kolika je šteta.
Što imate? -Ovo je Cobb vidio iz svoje ćelije svaki dan.
Napravio je dalekozor i proučavao pogled. Stalno ga je zamišljao.
A ovo su zgrade dovoljno visoke da budu povoljna mjesta.
Da, s krova je mogao pucati na dok 31 ili Fort Mason.
Tamo ćemo ga pronaći.
Idemo se provozati.
Ja ću ovu. Živoga, želim ga živoga.
U drvenoj ogradi je 47 daščica. Drvena ograda. 47, 47...
U drvenoj ogradi je 47 daščica. Jedan, dva, tri, četiri...
Cobbe!
Baci oružje!
Znam da si upoznao majku! Imala je kćer i vidio si je, Cobbe!
Vidio si sestru. Znaš li da ti je napisala pismo?
Zvala se Eloise. Živjela je u ulici Kaley 47.
Idi kvragu! -Htjela te upoznati. Htjela je starijeg brata. -Idi kvragu!
Dobro, Cobbe, spuštam svoj pištolj. Jesi li spreman? Izlazim.
Tu je pištolj. U redu?
Ruke su mi u zraku.
Imam pismo. Mogu ti ga pokazati. Ona nije tamo.
Tvoja sestra nije tamo. -Začepi! -Cobbe!
Ne miči se!
Je li dešnjak? -Da.
Nema više pucanja.
Mislim da ovo ne mogu podnijeti. -Doc... -Ne, ozbiljan sam.
Hauser me ne treba, a ono što radimo...
Hladnokrvni ubojice, leševi i da je netko koga poznajem...
Točno ispred mene. Ovo nije svijet stripova, zar ne?
Pravi ljudi će umrijeti ako ih ne ulovimo.
U redu je osjećati se ovako, Doc. Dolazi s poslom.
Bojim se da neću biti dobar u tome.
Prekasno, već jesi.
Želim da odeš doma, odspavaš i pripremiš se za sljedećega,
jer trebam te.
Hvala.
Zatvorite!
Danas sam te mogao ubiti.
Ali sada si ovdje i poželjet ćeš da jesam.
Žao mi je što je došlo do ovoga, što si svezan poput odojka,
ali čini se da ti je sklonost neposluhu nezasitna.
Stalno pronalaziš put do samice, a proklet bio ako znam zašto.
Ali ne brini, sinko.
Istraživao sam i pronašao liječnicu koja bi ti, ako Bog da, mogla pomoći.
Ako itko može otkriti što je pošlo po zlu u toj tvojoj tikvi,
to je ova gospođica.
Dobro došli u Alcatraz, dr. Sengupta. -Hvala, upravitelju Jamese.
Zdravo, g. Cobb. Moje ime je Lucille Sengupta.
Ovdje sam kako bih vam pomogla.
Preveo King Eric www.prijevodi-online.org