Съществува друга вселена, а в нея - друга версия на всеки от нас.
Досега в "Експериментът": - Беше прав, те не помнят Питър.
Той беше заличен. Времевата линия беше преначертана.
Въпреки това, все още се появяват следи от него.
Това познато ли ти е? Био-маханичен хибрид?
Те са хора. - Искала си да ми покажеш нещо.
Това захранва новите променящи се. Старите бяха подчинени на Уолтърнат.
Била съм важна за теб, нали? Имам предвид другата ми версия.
Така е. - Надявам се да се върнеш при нея.
Явно съм на грешното място и всички, на които държа, са другаде.
Трябва да измисля как да се прибера.
Уолтър?
Гофретника не работи както трябва. И затова...
Ти ми говориш? Не разбирам.
Палачинки с шоколад и банан. какво може да е по-вкусно?
Добро утро.
Добро утро, Уолтър. Мислех, че ще правиш гофрети?
Гофретникът е развален. - Но ти ги чакаше с нетърпение.
Няма проблем.
Добре е да се върна при вас двамата.
Много, много, добре. - Не се тревожи, синко.
Ще подкарам тази дяволска машина и ще можем да ядем гофрети всеки ден.
Само трябва да я настроя.
Уолтър!
Невероятно! Астрид, ела бързо! Трябва да видиш това.
Въртележката с метално покритие се върти срещу въздушния поток.
Това е напълно против физичните закони.
Пастички! Много мило.
Благодаря, Астрид. - Здравей, Уолтър.
Трябва да поговорим за машината.
Машината имаше силата да ме извади от моята времева линия.
Мисля, че само тя може да ме върне обратно.
Ти си я конструирал. Само ти можеш да ми помогнеш да я реконструирам.
Тази машина е много опасна. Способна е да унищожава вселени.
Знам. Може би това важи и за мен.
Опитах се да уважавам границите ти и да страня от теб,
но трябва да се прибера у дома.
А само ти можеш да ми помогнеш да го направя.
Разделен съм от семейството си.
Би трябвало отлично да разбираш колко отчаяно искам да се върна.
Водата в мивката още течеше.
Разбрах го веднага, още преди да открия трупа.
Двигателят на колата още работеше.
Нямаше предсмъртна бележка.
Нямаше и нужда.
Бяхме изгубили единственото си дете.
Трябваше да скърбя с нея, да я подкрепям.
Но вместо това я оставих да скърби сама,
за да се съсредоточа в намирането на път към друга вселена,
където да спася чуждо дете.
Действията ми причиниха смъртта на съпругата ми
и нанесоха неописуеми вреди на двете вселени.
Изгубих кариерата и разума си.
Само, защото опитах да помогна на другия Питър.
Може би само аз мога да ти помогна,
но съм и единствения, който не би могъл да го стори.
От службата казаха, че си в отпуска. Добре ли си?
Да, просто имам мигрена. Сигурно е от преумора.
Бройлс каза да си почивам.
Какво правиш тук? - Искам да те помоля за услуга.
Може ли да вляза? - Разбира се.
Седни.
Искам да помолиш Бройлс да ми разреши да използвам моста,
за да премина в другата вселена. - Защо ти е да го правиш?
Смятам, че машината е най-добрата ми възможност да се върна у дома.
Създадена е от Уолтър, но явно той няма да ми помогне да я настроя
и се надявам Уолтърнат да се съгласи. - На Уолтърнат не може да се вярва.
Той изпрати променящите се в нашия свят.
Защо смяташ, че ще ти помогне? - Нямам друг избор.
Както и да е, Бройлс няма да позволи да доближиш моста.
Може да спечели малко доверие, но за него още си непознат субект.
Освен това, Питър, те не знаят, че съществуваш.
А Уолтърнат е министър на отбраната.
Как ще стигнеш до него?
Здравей. Донесох ти пилешка супа.
Реших, че може да имаш нужда от... компания.
Но виждам, че вече имаш. - Той.
Аз? - Ти ще ме вкараш в министерството.
От другата страна "Експериментът" отговаря направо пред министъра.
А главният им агент... - Е Линкълн Лий.
Може да се получи. - Сигурен съм в това.
Само трябва да намеря начин да премина.
Извинете, но за какво говорите? - Ето.
Формуляр за изискване от "Масив дайнамик"?
Какво е предмет 317? - Порталът на Уолтър.
Онзи, с който е преминал през '85-а г. - Той е на дъното на езерото.
При нас "Масив дайнамик" го извади много отдавна.
Оттогава е в склада им. - И това случайно ти е под ръка?
Самата аз мислех да премина, за да проуча нещата.
За какво ти е портала на Уолтър, щом можеш да преминеш когато решиш?
Какво мога?
Много умно. Ще отидеш тайно и ще разбереш целта на променящите се.
Ще опитам да разбера всички планове на Уолтърнат.
Питър се сети за начин да проникнем. - Нищо подобно няма да правим.
Разбирам, че се занимавате със заплахата от другата страна,
но ако ви заловят, Уолтърнат ще реши, че съм замесен и аз.
Тогава мога да забравя шансовете си да се върна при моите хора.
Разберете това.
Разбира се. Завръщането ти у дома е приоритет и за нас.
Сега правим това за теб.
С Линкълн ще уредим взимането на устройството от "Масив дайнамик".
Добре, да тръгваме.
Намислила си нещо. - Да.
Сигурен ли си, че не искаш да вляза с теб?
Да. - Добре, ще те чакам тук.
Мамо!
Извинете, полицай. В мъжката тоалетна се случва нещо непристойно.
8-годишният ми син го е видял.
Охрана. Излезте.
Г-н Министър, Брендън Файет е тук, както поискахте.
Нека влезе.
Г-н Министър, искал сте да донеса технологията на променящите се.
Работите върху това от седмици. Колко време още ще е нужно?
Не съм сигурен, но отделих сигнал, който може би ще проследим.
Ако съм прав, той ще ни отведе до отговорните
за прототипите на новите променящи се.
Изпрати ми протоколите от диагностиката.
И ми остави диска. Лично ще проследя сигнала.
Сигурен ли сте? Усещам, че съм близо и бих желал...
Трябва ли да ви напомням, че съм и учен?
Способен съм да завърша задачата. - Разбира се, сър.
Ще ви повикам, ако ми потрябвате.
Значи се е качил на автобуса и от покрива е скочил на 10 метра?
Така казват очевидците.
Справил се е добре със скока, но приземяването му е пълен провал.
Моля за внимание!
Всички от отдел "Експериментът" да се оттеглят незабавно.
Извинете. Ще ми кажете ли какво си мислите, че правите?
Сержант Елайъс Кейн, Министерство на отбраната.
Разследването се поема от военните.
По чий заповеди? - Не министърът на отбраната.
Събирайте нещата, тръгваме! - Ще позволиш ли това?
Не зависи от нас. - И ние работим за министерството.
Защо ни изтеглят от случай, който явно е за нас?
Работата ни не е да задаваме въпроси, а да се ометем.
Дънам. - Уредих уредите.
Ще се срещнем в театъра. - Добре, ще те чакаме там.
Защо си толкова сигурен, че там има слабо място между вселените?
Използвахме го преди.
В друга времева линия.
Все още сме на 64 км.
Имаме достатъчно време.
Добре ли си? - Да.
Не е нужно да си тук. - Имаме уговорка.
Ако се случи нещо и не успеете да се върнете,
ще трябва да уведомя Бройлс.
Така добре ли е?
Да, изглеждаш добре.
Нали си наясно какво трябва да направиш
Готов ли си?
Просто от любопитство, какво ще стане, ако това чудо се затвори
докато преминавам? - Ще те разполови.
Веднъж убих един така.
Не се тревожи, той беше лош човек.
Благодаря ти, Оливия. Задължен съм ти.
Успех.
Добре ли си? - Цял съм.
Полковник Бройлс, сензорите долавят пробив от трета степен.
Невъзможно, не сме имали разпад откакто вселените са свързани.
Все пак системата потвърди пробив в опера в долен Бруклин.
Къде са агенти Лий и Дънам? - Идват към щабквартирата.
Да отидат на мястото на пробива. Изпратете и екип за запечатване.
Това място не се различава много от нашия...
Хей, плашило, тръгвай. Летящите маймуни идват.
Благодаря, господа. Внесете тялото тук.
Може ли да попитам какво става, сър? - Нищо, което да ви касае.
Вие и екипа ви напуснете лабораторията до второ нареждане.
Сержант Кейн, останете на поста пред вратата.
Никой да не ме безпокои.
Как върви? - Радвам се да ви видя отново.
Водя затворник, който трябва да отиде на остров Либърти.
Няма нареждане за транспортиране. - Разбира се.
Министър Бишъп не иска да се разчува по причини касаещи сигурността.
Смятате, че си измислям? - Не, сър.
Ще се свържа с кабинета на министъра. - Да, питайте някого там.
Те ще проверят при другиго, който ще потвърди.
Така ще включите още трима души в секретния разпит.
Давайте. Ще загазите вие, а не аз.
Разбирам какво имате предвид.
Ще извикам ферибота. - Добра идея.
Само ми трябва документът ви за самоличност.
Наложи се да скоча в Ийст ривър, за да хвана тази отрепка.
Сигурно картата е паднала там.
Няма проблем, и отпечатък ще свърши работа.
Фериботът ще пристигне скоро.
Агент Лий...
Ще докладвам, че сте изгубил документа си за самоличност.
Благодаря. - Впечатлен съм, умееш да лъжеш.
Полковник, проверихме данните. Все още са отрицателни.
И да е имало разпад, вече го няма. - Прието.
Пробивът вече не се появява и тук. - Явно е фалшива тревога.
Може да е имало проблем със сензорите.
Възможно е. Върнете хората си в щабквартирата.
Мечтаеш за живот в театъра?
Лицето на трупа на автогарата беше голяма каша.
Бил е ударен от автобус. - Имам предвид отделните части.
Не си пасваха. Косата, очите - едното синьо, другото кафяво.
Добре.. - Като добавим и факта,
че се е изкачил по автобуса, скочил е 10 метра и е паднал на крака,
мисля, че може да е бил променящ се.
Имаш предвид човешките променящи се, за които ни обвиняват другите?
Щом приключат с аутопсията, министър Бишъп ще ни уведоми.
Освен ако не го направи. Според тяхната Оливия
той е отговорен за появата им.. - Откога вярваш на думите им?
Сама каза, че тя е параноичка, която не се доверява никому.
Това не означава, че не е права. Само помисли.
Ами ако ни накара да се махнем, за да прикрие стореното?
Сега кой се държи параноично?
Защо колата не пали?
Изгубена? Не съм съобщавал, че е изгубена.
Пише, че е докладвано от пропускателен пост на кея.
Пропускателен пост 5. Ефрейтор Уилър.
Обажда се агент Лий. Някой е обявил документа ми за самоличност за изгубен.
Агент Лий?
Щом вляза при Уолтърнат се върни в операта,
преди да разберат, че не си който твърдиш.
Бил си там и преди. Казал си го на Бройлс, когато се появи.
Да, Уолтърнат искаше да ме държи под око, докато работех по машината.
В тайния му кабинет. Каза, че знаеш къде са секретните документи.
Щом си работил там, трябва да знаеш как да проникнеш.
Защо говорим за това? - Кажи ми къде са, Питър.
Не мога да повярвам. - Не е нужно да се замесваш ти.
Разбира се, че ще решат, че съм замесен!
Ще провалиш шансовете ми! Трябва да се върна у дома!
Не мърдайте! - Ръцете на тила.
Позволете ми да обясня
Знам как изглежда, но това е недоразумение.
Агент Лий, предполагам.
Можем да се разберем. Трябва да говоря с министър Бишъп.
Кой сте вие?
Ало? - Обажда се полковник Бройлс.
Съжалявам, че ви безпокоя, но има нашествие от другата вселена.
Задържахме двама души, които отиваха към вас.
Единият е техния Линкълн Лий,
а другия твърди, че е Питър Бишъп, синът ви.
Синът ми? - Така твърди, сър.
Ще установим самоличността му, щом бъде доведен тук.
Агенти Лий и Дънам водят арестантите за разпит.
Да поискам ли обяснение от другата страна?
Не. Не им казвайте нищо, докато не ги разпитате.
Информирайте ме за всичко, което научите.
Това е идея на Оливия, нали? - Вече няма значение.
За мен има.
Мислех, че мога да ви вярвам. - Разбирам те, Питър.
Искаш да се прибереш при хората си. А ние се борим за нашите хора.
Каквато и да е целта на променящите се,
трябва да ги спрем.
Мислех, че и ти искаш същото.
Тази битка не е моя.
Агент Мърфи. Тъй вярно, сър.
В момента са в моята кола, сър.
Разбрах.
Какво стана? Изгубихме транспортната кола.
Агент Мърфи, агент Кол, чувате ли ме?
Агент Мърфи, агент Кол, отговорете!
Какво става, Мърфи?
Кола 1, тук е Дънам. Чувате ли ме?
Агент Мърфи, обадете се.
Агент Фарнсуърт, къде се намира транспортната кола?
Все още я търся. Изчакайте.
Слизайте.
Свалете белезниците.
Опитвате се да го изкарате опит за бягство.
Сякаш ние сме убили партньора ви. - Твой ред е.
Министър Бишъп ли се обади? Той ли нареди това?
Допуска грешка, дойдох да говоря с него.
Той не разбира защо съм тук. - Причината да сте тук е без значение.
Имам заповеди.
Трябва да се махнем от тук.
Дай ми пистолета!
Ще го направим по моя начин.
Намирате се на 100 метра от транспортната кола.
Почакайте, отново са в движение. - Какво?
Завийте в следващата улица. Агентите още са на мястото.
Остави ме тук, а ти следвай колата.
Двама агенти са убити.
Заподозрените тръгнаха на север покрай Франклин и Бродуей.
Излез от колата!
На земята!
Къде е той?
Нямам представа. Казах ви, че избяга.
Документът за самоличност на агент Мърфи
е използван в метростанцията на Канал стрийт.
Отклонихте вниманието ни, за да може приятеля ви да се измъкне.
Бройлс изпрати описанието му на полицията.
Няма да стигне далеч.
С приятеля ти убихте двама агенти от отдела.
Всеки полицай в града ще го търси.
Да, точно така стана.
Дойдохме дотук, за да убием двама агенти.
Много умно. Нищо чудно, че си детектив.
Звучи по-логично от това агент Мърфи да е застрелял партньора си
и да е опитал да убие вас, защото някой му е наредил.
Кой от нашата страна би ви искал мъртви?
Шефът ви - министърът на отбраната.
Явно от другата страна не съм с всичкия си.
Защо сте толкова сигурен, че се е обадил министъра?
Във вселената ни се появиха променящи се от тук.
Убиха доста хора, включително мой приятел,
по причини, които не разбираме. Министърът стои зад това.
Явно в отдела ви има хора, които работят за него.
Приберете ли ме, той ще се погрижи да изчезна.
Проследете обаждането до агент Мърфи.
Ако ви отведе до министър Бишъп, ще знаете, че съм прав.
Щом отделът ни е компрометиран, защо вярваш на нас?
Заради нея. Питър каза, че мога да ти вярвам.
Та той дори не ме познава.
Според Питър, въпреки всичко, ти си добър човек.
Ще постъпиш правилно.
Лив? - Ще разберем всичко в щабквартирата.
Господи! - Съжалявам! Няма да ви нараня.
Имам пари. - Не разбирате.
Трябва да поговорим за съпруга ви. Много е важно.
Питър.
През годините съпругът ми показа неща, които смятах за невъзможни.
Но не съм и мислила...
Когато видях очите ти, разбрах.
Казаха ми, че си умрял...
в нощта, в която беше отнет от мен.
Казали са ти истината.
Съжалявам, Елизабет.
Не съм Питър, за когото ме вземаш.
Аз съм от друго място.
Много е сложно.
Има хора, на които държа и трябва да се върна при тях.
Тази мисъл ме крепеше.
Казвах си, че ако съществува друга вселена,
а трябва да има,
то тогава някъде
ти ще пораснеш, ще бъдеш щастлив,
ще се влюбиш.
Че някъде ще имаш свой живот, просто няма да е тук.
Затова дойдох тук. Затова трябва да говоря с Уолтър.
Само той може да ми помогне. - Да, разбира се.
Ако баща ти...
Ако Уолтър разбере, че си тук, ще направи всичко, за да ти помогне.
Той е в службата. Ще му се обадя.
Не, не. Не бива да го правиш.
Не бива никой да разбира, че съм тук.
Когато преминах, хора работещи за съпруга ти, опитаха да ме убият.
Какво?
Защо някой би... - Не знам.
Но явно някой смята, че присъствието ми е заплаха.
Значи трябва да те защитим. Уолтър трябва да научи за това.
Мисля, че вече знае.
Алармата. Съжалявам, включих я, преди да разбера, че си ти.
Защо имаш пистолет?
Госпожо Бишъп? - Дай ми пистолета.
Ако не ми го дадеш ще те застрелят!
Г-жо Бишъп, добре ли сте?
Няма да позволя да ти се случи нищо. Не и този път.
Не стреляйте! - Това е той! Горе ръцете!
Не стреляйте! - Отдръпнете се. Този човек е опасен.
Убил е двама агенти.
Ако някой стреля по него, ще отговаря пред съпруга ми.
Има някаква грешка.
Трябва да ни отведете до Министерство на отбраната.
Чухте ме. Отиваме при съпруга ми.
Той трябва да бъде задържан. - Добре.
Уолтър ще оправи всичко. Ще видиш.
Какво е това? - Тук ще те държим.
Това е стаята на чистачите.
Много си наблюдателен. Нищо чудно, че си детектив.
Оказа се, че агент Мърфи е провел разговор,
точно преди колата да се отклони от конвоя.
Както казах. - Ще проследим обаждането.
Ако ни отведе до министъра, ще можем да говорим.
Ако ли не, това няма да е последната стая без прозорци, която ще посетиш.
Чувствай се като у дома си. Само ние знаем, че си тук.
Нарушаваме поне пет нареждания.
Надявам се, че знаеш какво правиш. - Аз също.
Уолтър.
Това е Питър. Истинско чудо.
Разбира се, че е той.
Толкова години мечтах за този момент.
А сега наистина стоиш пред мен...
Освободете го. - Сър...
Освободете го и ни оставете насаме.
Знам, че не ви се иска да чуете точно това сега,
но аз не съм вашият син.
Знам. Как би могъл да бъдеш?
Дошъл е да търси помощта ти. Обещах му, че ще я получи.
Би ли ни оставила насаме?
Искам да поговоря с Питър насаме.
Само за малко, скъпа.
Добре...
Добре.
Благодаря.
Отлично изпълнение.
Изглеждахте истински изненадан да ме видите,
а и двамата знаем, че не е така.
От известно време знам за теб.
Следя разузнавателните сводки от другата страна.
Да, а под "следя" имате предвид "шпионирам".
Имаш много лошо мнение за мен.
Там откъдето идвам, всичко ни е ясно.
Наистина? И какво знаеш?
За начало, днес вече опита да ме убиеш.
И защо да го правя? - Не знам, Уолтър.
Може би ме смяташ за заплаха.
Знаят, че си направил човешки променящи се.
Знаят и, че ти си ги изпратил в другата вселена,
нарушавайки договорката с тях.
И си дошъл чак тук, за да ме изправиш пред правосъдието?
Не.
Каквито и разногласия да има между тази вселена и тяхната,
те не ме касаят. Ще ти кажа същото, което казах на тях.
Тази битка не е моя.
Искам само да ми помогнеш да се върна у дома.
Ако искаш да се отървеш от мен, просто ми помогни.
Ако смяташ, че съм виновен за всички ужасни дела,
решението да дойдеш тук е било трудно.
Нямах друг избор.
Разбирам.
Никой не познава по-добре от мен бремето на трудното решение.
Сержант Кейн каза, че сте ме викал.
Влезте, докторе.
Д-р Файет, този човек е от другата страна.
Той отправи сериозни обвинения към мен.
Смята, освен всичко останало, че аз съм отговорен за променящите се,
нападнали другата вселена.
Вие сте главният ми учен.
Познавате действията ми по-добре от всеки друг.
Възможно ли е казаното от него да е вярно?
Не виждам как, сър. Изследвах подробно технологията на променящите се.
Не видях нищо, което да показва, че вие имате нещо общо.
Ето, видя ли? - Ако мога да попитам...
Не всичко е каквото изглежда.
От известно време подозирах, че докторът е подменен с променящ се.
От няколко седмици хората следят комуникациите му.
Какво ще правиш с него? - Ще го разпитам,
за да опитам да разбера кой стои зад това.
По-рано днес държавен служител
стана жертва на друг променящ се.
Опитал се е да приеме самоличността му.
Ясно е, че са проникнали в правителството ни.
Щом знаеш за това от толкова време, защо не си направил нещо?
Какво точно? Ако се разчуе,
че управляващи и други властимащи не са които твърдят,
това ще причини голяма паника и обществото ще се срине.
Не, повярвай ми. Трябва да откриеш променящите се и да ги изобличиш.
И как да го направя? - Това устройство свърши работа.
Да. Трябваха ми седмици, за да се уверя,
че д-р Файет е подменен.
Ако бях сгрешил, това оръжие може да убие човек.
Защо ми казваш всичко това?
Защото мога да вярвам само на теб.
Нямаш съюзници на никоя от двете страни.
Казвам ти, защото трябва да отнесеш едно съобщение.
Благодаря, че разчиташ на мен, но...
Това не е твоя битка? - Точно така.
Дойдох защото се нуждая от помощта ти, за да си отида у дома.
Другият Уолтър отказва да ми помогне, но ти разбираш машината.
Умовете ви си приличат. Само ти можеш да ми помогнеш да си отида.
Ще направя всичко по силите си, за да си отидеш у дома.
Но трябва да се върнеш там и да им кажеш, че аз не съм врагът им.
Който и да стои зад това, застрашава всички ни.
Сгреших за теб..
Не си човека, за който те смятах.
А ти си такъв, какъвто си те представях.
Моля те, направи го заради мен. Помогни ни.
Агент Фарнсуърт проследи обаждането на Мърфи
до индустриалния квартал в окръг Флатайрън.
Мястото е изоставено от бунтовете през 2006 г. насам.
Окръг Флатайрън...
Не звучи да има връзка с министерството или министъра.
Може да няма връзка, но трябва да проверим.
Докога ще крием от Бройлс?
Просто следваме следа. - Не.
Проверяваме версията на заподозрян, който може да е убил наши агенти
и когото държим в склад, а не в килия.
Ами ако е прав? - Ами ако не е?
Трябва да кажем нещо на Бройлс.
Затворихте ли задържания? - На сигурно място е, сър.
Но не сме тук за това.
Значи сте дошли заради проследяването на разговора на агент Мърфи.
Агент Фарнсуърт ме уведоми. Ще ми кажете ли какво търсите?
Може да е нищо, но докато разберем повече,
бихме желали да го разследваме свободно.
Добре, дръжте ме в течение. - Благодаря, сър.
Полковник Бройлс. - Идват към вас.
Отлично.
Ще ги очакваме.
Кой си ти? - Кой си ти?
Да виждам ръцете ти. - Да виждам ръцете ти.
Как... - Как...
Престани. - Престани.
Кой си ти, по дяволите? - Кой си ти, по дяволите?
Дойдох, за да ти кажа нещо, Оливия.
Откъде знаеш името ми?
Откъде знаеш...
Прострелян си.
Дойдох да ти кажа, че погледнах във всяко възможно бъдеще.
И във всяко от тях резултатът е един и същ.
Ти трябва да умреш.
Ще те заведа в болница.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz