Din episoadele anterioare...
Mi-ai luat totul, Klaus.
Lasă trecutul în urmă. Ranchiuna se învecheşte.
- Dar răzbunarea, nu. - Nu!
Care-i problema, Klaus? Ţi-a dispărut ceva?
Te voi omorî pe tine şi pe toţi cunoscuţii tăi.
Dacă mă ucizi, nu-ţi vei mai revedea familia.
Spiritele vrăjitoarelor îl urăsc pe Klaus la fel de mult ca noi.
Îşi folosesc puterile pentru a ascunde coşciugele.
Nu se deschide. Am încercat toate metodele.
Cred că e închis cu o vrajă.
A fost "renăscut".
Simte că-i e dator lui Klaus, fiindcă sângele lui l-a creat.
Nu-i înapoiez nimic lui Klaus.
- O să-l omoare pe Jeremy! - Nu prea e problema mea.
Jeremy, mişcă-te!
Nu ştiu cum de vă puteţi ţine pe picioare acum,
dar trebuie să vă mai fac analize.
De fapt, trebuie să ajung undeva, doamnă doctor...
Fell.
Sora ta crede c-ar trebui să purtăm iar o discuţie.
O să părăseşti oraşul Mystic Falls fără să te uiţi în urmă.
Am crezut pentru o clipă că nu mă voi mai simţi vinovat.
- De ce să te simţi vinovat? - Fiindcă te doresc pe tine.
JURNALELE VAMPIRILOR Sezonul 3, Episodul 11
Traducerea şi adaptarea: Cookie & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
O să găureşti sacul de box.
- Vrei să discutăm? - Nu-i nimic de discutat.
'Neaţa!
Ai întârziat. Peste zece minute, trebuie să ne întâlnim cu Bonnie
la vechea casă a vrăjitoarelor.
Relaxează-te, frăţioare! Doar nu vrei să cheleşti.
Binevoieşti să te grăbeşti? Avem treabă.
Klaus n-o să se autodistrugă spontan.
Tu de ce eşti aşa zâmbăreţ?
N-am un motiv anume. Sunt gata într-un minut.
De ce eşti aşa pornită?
- Nu prea am dormit azi-noapte. - Da, nici eu.
O fi vreun efect de-al morţii.
- Te simţi bine? - Da, sunt OK.
Dacă inelele alea-şi pierd puterile, niciunul dintre voi nu e protejat.
- Frumos! Începi să prinzi putere. - E doar frustrare acumulată.
Am nevoie de cafea.
Cred că hipnotizarea lui Damon a dat roade.
Jeremy îşi făcea bagajul când am plecat de acasă.
Flecărea întruna de noua lui şcoală din Denver.
Ai vorbit cu Damon azi?
Nu.
De ce?
Întrebam şi eu.
De ce nu te deschizi?
Alo?
E cineva acolo?
Nu i-ai pomenit Elenei despre coşciuge, nu?
Nu. Am promis că nu-i spun.
- Ştiu c-ai promis. - Atunci, de ce mă mai întrebi?
Protejarea locaţiei familiei lui Klaus
e prioritatea esenţială pentru mine acum
şi, cu cât ştiu mai puţini oameni, cu atât mai bine.
Ce e?
Hibrizii ăştia chiar că ne strică reputaţia cartierului.
Bună! Scuze c-am întârziat.
Am avut nişte treabă.
Nu-i nimic. Tocmai am ajuns şi eu.
Îmi dai şi mie baloanele?
Mersi.
De ce-ai întârziat?
Am exersat nişte vrăji noi.
- Tu? - Am boxat cu Alaric.
Aşadar...
Trebuie să-ţi spun ceva...
...ceva ce n-o să-ţi placă.
Ce s-a întâmplat?
Jeremy o să părăsească oraşul pentru o vreme.
O să stea la nişte vechi prieteni de familie din Denver
până se risipeşte tensiunea cauzată de Klaus.
Jeremy nu te-ar lăsa să te lupţi singură cu Klaus.
Ştiu...
Lam rugat pe Damon să-l hipnotizeze.
- ce-ai făcut? - Ştiu, Bonnie...
Dar nu mai e sigur pentru el să rămână în preajmă.
Dacă pleacă, va avea şansa unei vieţi mai bune.
Îţi mărturisesc asta fiindcă ştiu că nu v-aţi rezolvat problemele.
Mă gândeam c-ai vrea să-ţi iei rămas-bun.
Îţi iroseşti timpul. Nu se deschide.
- Ai îngropat cadavrul? - Da.
Tovarăşii noştri hibrizi au dat vreun semn?
Nu, doar cel mort apăruse.
Klaus are şase fraţi.
Rebekah e cu Klaus acum.
Un copil a murit în Lumea Veche, iar altul, în Lumea Nouă.
Rămân Elijah şi încă doi.
Avem trei vampiri originari care dorm şi patru coşciuge.
Deci cine e în coşciugul încuiat?
N-am idee, dar, oricine ar fi,
Bonnie crede că ne va ajuta să-l ucidem pe Klaus.
Cu cât deschizi coşciugul mai repede,
cu atât ne vom da seama dacă are dreptate.
Ai crede că spiritele unei turme de vrăjitoare
care pot face invizibil un coşciug,
pot să-şi dea seama şi cum să deschidă unul!
Bine, nu ne ajutaţi.
Ştii că toate eforturile noastre o să fie în zadar
dacă hibrizii lui Klaus ne găsesc ascunzătoarea, nu?
Trebuie să dispară.
Da. Straşnică idee, Stefan!
De ce nu-l rogi să-şi facă bagajul
şi să plece într-o vacanţă îndelungată?
Ce-ar fi să menţii pacea?
Nu atrage atenţia exact asupra lucrurilor pe care le ascundem.
N-o să joc în defensivă când îl am la mână pe Klaus.
Ori face ce spun eu, ori îi arunc familia pe fundul oceanului.
Atunci, te omoară pe tine şi pe toţi cunoscuţii tăi, adică pe mine.
Nu, joacă la cacealma.
Familia lui e cea mai importantă pentru el.
Eşti sigur?
N-am idee, Damon. Există o singură cale de a afla.
Să-i acceptăm provocarea.
Singura cale de a accepta provocarea cuiva, Stefan,
e să fii dispus să pierzi totul dacă te înşeli.
Denver, aşa-i?
Aveai de gând să-ţi iei rămas-bun?
- Nu ştiam dacă-ţi pasă. - Logic că-mi pasă!
M-a rănit ce s-a întâmplat între tine şi Anna, Jeremy.
Nu vreau să pleci din oraş.
Cred că e decizia potrivită,
măcar până se rezolvă încurcătura cu Klaus.
Cred că pot avea o viaţă mai bună acolo.
Asta spunea Elena.
Exact asta mi-a spus...
- Ce vrei să spui? - Nimic.
Doar că-mi pare rău că trebuie să pleci.
- Nu pot să vorbesc cu tine. - Ştiu că eşti supărată pe mine.
- Supărată?! - Dar eu...
Era să-l omori pe Jeremy.
Înainte să-mi ceri să te înţeleg sau să te sprijin,
îmi spui şi mie ce ai de gând să faci
cu legătura ta faţă de Klaus?
N-am ce să fac, Caroline. Asta e şi ideea!
Voiam să-ţi spun doar că înţeleg de ce nu poţi fi cu mine.
Deşi vreau să te pun pe tine înaintea tuturor...
...nu pot.
Nu voi putea niciodată şi îmi pare rău.
Îmi pare tare rău...
Voiam doar să ştii asta.
Şi mie îmi pare rău.
La mulţi ani.
Vise plăcute, Rebekah...
- O conduci în camera ei, iubire? - Sigur.
Mă mir că eşti încă în oraş.
Ţi-am redat libertatea. Puteai să pleci oriunde.
Aici locuiesc, Klaus.
Dacă tot jucăm jocul ăsta... eu am locuit primul aici.
Nu-mi plac prietenii tăi hibrizi.
Sunt peste tot, ca puricii.
Vreau să dispară.
Mie îmi cam place să-i am în preajmă.
Să ştii că mă simt rănit.
Speram să-ţi redau libertatea şi să ne reluăm relaţiile,
dar iată-te îndopat cu verbină, ca restul, sunt convins.
S-a dus prietenia noastră!
Prietenii nu anihilează libera voinţă a prietenilor.
Recunosc c-a fost un gest extrem, dar, uneori, mă indispun.
Poţi să-mi întrebi şi fraţii.
Că tot veni vorba... nu-i timpul să mi-i înapoiezi?
Klaus...
Dacă nu-ţi alungi hibrizii din Mystic Falls,
o să-i azvârl cât-colo cu mâna mea.
Dacă mă mai ameninţi, va trebui să iau atitudine.
O să omor oameni, iar situaţia se va înrăutăţi iar.
Poţi să faci ce vrei. Mie nu-mi pasă.
Sau ştii ce? Poate că-mi pasă.
Poate că-mi pasă atât de mult,
încât îl voi arunca pe Elijah în Oceanul Arctic.
Sunt dispus să pierd un frate, dacă îl omor şi eu pe-al tău.
Încearcă-mă! Hai să aflăm.
- E totul în regulă? - Da, Mindy.
Stefan tocmai pleca după ce a dat greş în a-şi expune părerea.
Am scăpat de unul.
Mai bine i-ai trimite la loc sigur până când situaţia n-o ia razna...
...din nou.
Surpriză!
La mulţi ani!
Ce căutaţi voi aici?
Ai chiulit de la şcoală
şi ai ratat capodopera noastră pregătită pentru ziua ta, aşa că...
Îmbracă-te mai gros, că mergem la cascadă.
Biscuiţi cu bezea şi ciocolată, foc de tabără...
Tort... Ca atunci când eram mici.
Numai că bem şi Tequila!
Vă mulţumesc mult.
Numai că, anul ăsta, nu prea simt că e ziua mea.
Ce zici?!
Deja ţi-ai proclamat ziua ca fiind ziua preferată din an a tuturor.
Da, dar acum, îmi aminteşte că, teoretic, sunt moartă.
Nici măcar nu-mi place vârsta de 17 ani.
Singurul scop de a împlini 17 ani era să ating apoi vârsta majoratului.
E un an "de rezervă", iar eu am rămas blocată în el.
- N-ai rămas blocată, Caroline. - Ba da, dar e-n regulă.
Totul e-n ordine, o să fiu bine.
Doar că am nevoie de timp ca să mă acomodez.
Mai am o idee.
Ce vrei să fac cu capul ei?
Scapă de el, arde-l.
Sincer, chiar nu-mi pasă, Daniel.
M-ai chemat? Iată-mă.
Ce s-a întâmplat?
Stefan avea doi posibilităţi şi a ales-o pe cea care m-a înfuriat.
Vreau să mă ajuţi să iau atitudine.
- Ai putea să nu mă implici? - Şi care-ar mai fi scopul?
Pe bune, frate, nu poţi da ordine unui alt hibrid?
Mi-am pierdut prietenii şi iubita.
Exact, iubita ta...
Că tot veni vorba, vreau s-o muşti.
- Poftim?! - Nu mă face să mă repet.
Muşcătura unui hibrid e fatală pentru vampiri.
Da, îi cunosc consecinţele.
Stefan mi-a forţat mâna, aşa că ripostez.
N-o muşc pe Caroline!
Tyler, am fost binecuvântat supranatural cu norocul unei legături cu tine.
Consideră că-ţi testez loialitatea veşnică.
Ce naiba e cu tine? Nu-i fac rău lui Caroline!
În regulă.
Sunt dezamăgit, dar e alegerea ta. Ai dreptul să-ţi exersezi voinţa.
Voi găsi o altă cale de a mă răzbuna pe Stefan.
Acum, poţi să pleci.
- Parcă Stefan îţi salvase viaţa. - Aşa este.
Iar acum, e dispus s-o rişte ca să-i forţeze limitele lui Klaus?
- Aşa se pare. - Îi funcţionează latura umană?
Cred că mai există o opţiune.
Dispune de-un comutator de faze, ceea ce e o problemă majoră.
De ce?
Fiindcă nu pot anticipa cât de departe poate merge
până când e cineva ucis.
- Brusc, îţi pasă de viaţa altora? - Am şi eu câţiva oameni dragi.
Că tot veni vorba de comutator de faze al laturii umane!
Du-te naibii!
Întâlnirea consiliului nu poate decurge niciodată fără incidente?
Uite c-am ajuns!
E înfricoşător până şi pentru noi!
Nu, Caroline avea dreptate.
Teoretic, e moartă.
Îmi pare rău, dar ţie nu-ţi trebuie zi de naştere,
ci o înmormântare.
Trebuie să-ţi iei rămas-bun de la fosta ta viaţă,
ca să ţi-o poţi trăi pe cea nouă.
Aici se odihneşte Caroline Forbes...
Majoretă, Miss Mystic Falls,
campioană la şotron în clasa a treia...
Prietenă, fiică... o persoană ambiţioasă.
O fată rea uneori, fără supărare.
Nu m-am supărat.
A plecat dintre noi la 17 ani şi a trăit o viaţă frumoasă.
Aşadar, odihneşte-te în pace, ca să poţi lăsa trecutul în urmă.
De asta ai tu nevoie.
De asta avem nevoie cu toţii.
Amin, noroc sau... în fine!
Bonnie...
Frumos! Bine, pune-ţi o dorinţă.
Ăsta e podul pe care părinţii Elenei şi ai lui Jeremy
au murit într-un accident de maşină.
Elena a păţit ceva. Se poartă mai ciudat decât de obicei.
Ai idee ce are?
Sunt convins că începe cu "Stef" şi se termină cu "n".
Mă duc să-mi iau ceva de băut, scriu un cec şi plecăm.
Alaric Saltzman... Pacientul-minune.
Doamnă doctor Fell...
Mă bucur să văd că eşti încă în viaţă.
Tindeam să cred că ţi-ai dat duhul în somn.
Bănuiesc că am nouă vieţi.
Nu-i rău, într-un oraş bântuit de vampiri.
Îmi cer scuze... Faci parte din Consiliul Fondatorilor?
Sunt fondatoare, descendenta multor generaţii de fondatori,
odihnească-se în pace.
Urăsc podul acela!
Partenerul meu de bal mi-a dat papucii acolo.
Serios? Şi l-ai aruncat peste pod?
Nu, dar ar fi trebuit. Îi port pică de atunci.
Unde s-a dus prietenul tău?
Trebuia să-mi dea nişte bani pentru strângerea de fonduri.
Stoarce-l de bani, că-i plin!
E într-o companie plăcută.
Un britanic tocmai a promis să dubleze suma adunată.
Ce britanic?
Carol, când mă gândeam la fondatori, îmi imaginam că-s plini de ifose,
dar tu chiar mi-ai schimbat percepţia.
- Îţi mulţumesc. - Eşti de-a dreptul încântătoare!
Ce culoare au ochii tăi?
- Albaştri. - Aşa e!
Ia uite pe cine avem noi aici! Frumoasă vestă!
Îţi mulţumesc mult. Mă bucur să te văd, Damon.
Eu şi Carol discutam dacă, astă-seară,
tu vei fi celălalt binefăcător.
Ce spui, Damon? Klaus a făcut o promisiunea generoasă.
Ştii că ne străduim din greu să începem renovarea.
Carol, nu mă înţelege greşit, dar îţi dai seama că linguşeşti
un hibrid imoral, care a distrus viaţa fiului tău?
Fii serios!
Mai degrabă, l-am scutit de neplăcerea cu luna plină.
Sincer, n-am trecut prin asta mai mult de două ori în viaţă,
dar, totuşi... sunt foarte solidar.
Klaus a promis să-l apere pe Tyler şi să ne protejeze oraşul.
De cine? Oraşul trebuie protejat de hibrizii lui.
Nu m-aş mai folosi de ei, dacă fratele tău mi-ar înapoia familia.
N-ai să vezi asta!
La asta mă gândeam şi eu.
De aceea, am ajuns la o înţelegere cu primarul.
Tu şi Consiliul nu-mi staţi în cale, iar eu vă las în pace.
Oraşul e protejat, hibrizii mei sunt lăsaţi în pace
şi toată lumea e fericită.
Trebuie doar să-l convingi pe Stefan să nu-mi mai decapiteze prietenii.
Te rog, Damon. Controlează-ţi fratele.
În caz contrar, Consiliul va lua atitudine împotriva lui.
Sper că glumeşti!
Te rog, amice. Încearcă să restabileşti pacea.
Dă-mi-o.
Am mai mare nevoie de ea decât voi.
- Caroline, ce faci? - Nimic.
Minţi prost când eşti trează, dar minţi şi mai prost la beţie.
Cred că i-am dat un SMS lui Tyler.
- Caroline... - Ce vrei?
- Sunt fragilă. - Mai scuteşte-o.
Nu poţi controla mereu ce fac oamenii.
Scuze. Ştiu că e ziua de naştere a lui Caroline,
înmormântare, ce-o fi, dar...
...cred că ai greşit că l-ai obligat pe Jeremy să plece din oraş.
O fac ca să-l protejez, Bonnie.
Vreau să-i dau ocazia să ducă o viaţă aproape normală.
El trebuie să aleagă cum vrea s-o trăiască.
Îi răpeşti posibilitatea de-a alege.
- Bonnie, să nu-i spui. - De ce? O să mă obligi să nu-i spun?
Stricaţi o înmormântare perfectă.
Îmi pare rău.
Mă duc să mă culc.
La mulţi ani!
Primarul are grijă de Tyler.
Deocamdată, trebuie să presupunem că Klaus o are la degetul mic.
Să nu-mi spui că pui şi tu botul la povestea lui Klaus.
N-am de gând să-l las să ţină oraşul ostatic.
Şi nici n-o să las oameni nevinovaţi să fie prinşi în focurile
unui concurs al orgoliilor între un vampir şi un hibrid.
Liz, sunt impresionat.
Eşti puternică şi cu aere de şerif.
Nu glumesc, Damon. Convinge-l pe Damon să renunţe înainte să fie rănit cineva.
Ce faci? O să-ţi distrugi cariera.
Spuse omul care şi-a primit slujba de la tatăl său.
- Ai idee în ce te implici? - Ştiu ce fac.
- La naiba, Meredith! - Lasă-mă, Brian!
E totul în regulă?
- Totul e în regulă. - Nu părea.
Ar trebui s-o cunoşti mai bine înainte să fii Făt Frumos al ei.
E puţin dusă cu plută.
Deci eşti genul de bărbat care o caută cu lumânarea.
Ascultă-mi sfatul. Viaţa e prea scurtă.
Pleacă, Brian.
Iată... Partenerul meu de la balul de absolvire.
Trebuia să-l fi părăsit.
Din păcate, trebuie să lucrez cu el. E în consiliu, e medic-legist.
El semnează cu numele lui cauza morţii: "atac al animalelor".
- Am înţeles. - Da...
Mă cheamă datoria.
- Mulţumesc că m-ai salvat. - Oricând.
Ce faci?
Ce faci tu?
Fără hibrizi morţi la petrecerea fondatorului!
Nu. Eu i-am spus lui Klaus să-şi scoată hibrizii din oraş.
N-a vrut să mă asculte, aşa că acum o spun "cu voce tare".
Crezi că nu mai are alţi zece acolo de unde a venit el?
Şi dacă-i omori pe ei, crezi că n-o să apară alţi 20?
Ai uitat cum e implicată Elena
sau nu-ţi pasă dacă va fi o rezervă de sânge tot restul vieţii?
Protejarea Elenei e sarcina ta acum.
Vezi tu, eu nu mai sunt hipnotizat de Klaus ca să o fac.
Termină cu vrăjeala că nu mai omenie în tine.
Nu te poţi schimba peste noapte.
Ceva e distrus în tine, Stefan, la fel ca mintea ta.
Dacă vrei să-l înving pe Klaus, trebuie să fii mai deştept ca el.
Ca să-l învingi pe răufăcător, Damon, trebuie să fii răufăcătorul mai bun.
- Scuze! N-am vrut să vin neinvitat. - Atunci, pleacă.
E în regulă.
Bună!
Putem discuta puţin? E ceva important.
Te simţi bine?
Da. Vreau să fie fericită.
Asta-mi doresc pentru voi, toţi,
în toiul vieţii ăsteia nebune cu care v-aţi pricopsit.
Aşa vezi tu lucrurile? Că ne-am pricopsit cu viaţa asta?
Aş spune că s-a prins bine de toţi.
Bonnie are dreptate.
N-am dreptul să mă joc cu mintea lui Jeremy.
Dar nu ştiu ce să mai fac.
E în pericol aici.
Nu pot să mai pierd pe nimeni la care ţin.
Îmi retrag cuvintele.
Tot ce-am spus azi-dimineaţă.
Klaus nu mă poate controla când vine vorba de tine. N-o să permit.
Tyler, e în regulă.
Poate că n-a fost să fie să fim împreună.
Poate trebuie să acceptăm asta şi să mergem mai departe.
Eu nu merg mai departe.
Te iubesc.
Poftim?
Ce s-a întâmplat?
Nu!
M-ai muşcat cumva?
Dumnezeule! Îmi pare rău!
Dumnezeule!
Nu! Caroline?
Doamne!
- Caroline? - Pleacă de lângă mine!
Pleacă de lângă mine!
Caroline?
Super! Am fost abandonaţi.
Mergem să-i căutăm.
N-am încredere în ea că n-o să fie iar cu el.
- Caroline? - Haide, Caroline!
Nu mai avem ce bea!
Matt e bântuit de fantome.
Ce faci, Stefan?
Bună, Damon!
- E puţin ocupată acum. - De ce naiba ai telefonul Elenei?
Fac următoarea mea mişcare. Vreau să te întreb ceva.
Ce-o să facă Klaus dacă n-o să mai poată face hibrizi?
Stefan, n-o implica în asta!
Ce faci?
Stefan, lasă-mă să cobor din maşină!
M-ai auzit?! Lasă-mă să cobor!
Ce mai e acum?
Mi-ai întrerupt o conversaţie fascinantă
despre peisagistica centrului oraşului.
- Stefan a răpit-o pe Elena. - Deci e disperat.
Vrea s-o folosească împotriva ta.
Fă şi tu ce zice el. Scapă de hibrizi.
Sau ce? Stefan nici nu s-ar gândi s-o omoare.
Eşti sigur?
Tocmai a încercat să taie capul cuiva în toiul petrecerii.
E dus cu pluta acum.
Dus cu pluta sau nu, dragostea lui nu moare niciodată.
E o cacealma.
Poate că da, poate că nu,
dar dacă nu vrei să-l crezi pe el, crede-mă pe mine.
Îmi cunosc fratele mai bine decât oricine
şi chiar nu ştiu cât de departe e dispus să meargă.
Dacă-ţi spune să clipeşti, în locul tău, aş clipi.
Dnă şerif Forbes!
- Ce s-a întâmplat? - A muşcat-o Tyler.
Doamne! Scumpo...
Ai grijă!
Scumpo...
- Caroline, mă auzi? - Îmi pare rău, mamă.
Tot are halucinaţii, nu ştiu.
Nimeni nu răspunde la telefon.
O să fie bine, scumpo.
Care-i planul, Stefan?
Care-i marea ta mişcare?
Am furat familia lui Klaus ca să-l fac să sufere.
N-o să-l las să-i facă să mai sufere.
Şi ce-ai de gând să faci?
Mă închizi într-o peşteră şi mă ţii ostatică?
Poate că o să te transform în vampir.
Opreşte maşina, Stefan!
Stefan, ce mă bucur să te aud.
Spune-le hibrizilor să plece din oraş, Klaus.
N-o plece până nu-mi primesc înapoi coşciugele.
Atunci, o să-ţi arunc sursa de sânge de pe podul Wickery.
Nu te cred, Stefan. N-ai s-o omori.
Nu!
Ce faci? Ce s-a întâmplat?
I-am dat să bea din sângele meu. S-a zis cu hibrizii dacă e vampir.
- Nu cred c-o faci. - Serios?
Pune-mă la încercare. Coşciugele tale urmează.
Ia-ţi adio de la familie, Klaus.
Stefan, încetineşte!
- Stefan, încetineşte! - Bine.
O să-i alung. Ai câştigat
Stefan!
Stefan, opreşte!
Opreşte maşina, Stefan!
Treci înapoi în maşină!
- Nu te mai apropia de mine! - Elena, treci în maşină.
Cum ai putut?!
Părinţii mei au murit pe podul ăsta. Şi eu era să mor
Ştiai asta. Doar tu m-ai salvat.
Trebuia să creadă că am intenţii serioase.
- Teama ta l-a convins. - Şi dacă nu l-a convins?
- L-a convins. - Şi dacă nu?!
L-a convins, Elena! A dat înapoi!
Are o slăbiciune!
Dacă-i cunosc slăbiciunea, pot să-l distrug!
După tot ce s-a întâmplat, contează să-l distrugi pe Klaus?
Distrugerea lui Klaus e tot ce mi-a rămas.
M-ai avut pe mine!
Te-am pierdut în clipa în care am plecat din oraş cu el.
Încă n-ai avut puterea să accepţi asta.
Asta vrei, să mă faci să te urăsc?
Nu prea mai îmi pasă ce părere ai despre mine, Elena.
Tyler a venit la mine.
Sărmanul de el părea chiar speriat.
Caroline ar fi avut un accident teribil.
Tu l-ai obligat să-i facă asta.
El n-ar fi făcut aşa ceva. Sunt aici ca să ajut, Matt.
Sângele meu o s-o vindece.
Roag-o pe dna şerif să mă invite în casă.
Ştiu cum merg lucrurile. Vrei ceva la schimb.
Sprijinul tău.
Intră.
- O să mă omori? - De ziua ta?
Chiar aşa o părere proastă ai despre mine?
Da.
Ce urât arată...
Îmi cer scuze. Tu nu eşti decât o victimă colaterală.
Nu e nimic personal.
Ador zilele de naştere.
Da.
Tu n-ai un miliarde de ani?
Trebuie să-ţi schimbi percepţia timpului când eşti vampir.
Trebuie să te bucuri că nu mai eşti constrânsă de convenţiile umane.
- Eşti liberă. - Nu.
Sunt pe moarte.
Te-aş putea lăsa să mori, dacă asta vrei.
Dacă chiar crezi că existenţa ta nu are rost.
Şi eu m-am gândit la asta de câteva ori
de-a lungul secolelor, sincer să fiu.
Dar o să-ţi spun un mic secret.
O lume întreagă te aşteaptă,
oraşe măreţe, artă şi muzică...
Frumuseţe adevărată.
Tu le poţi avea pe toate.
Ai mai putea avea alte o mie de zile de naştere.
Trebuie doar să mă rogi.
Nu vreau să mor.
Poftim, scumpo.
Înfruptă-te.
La mulţi ani, Caroline!
- Mersi că m-ai adus. - Pentru nimic.
- O să fii bine? - Trec eu şi peste asta.
Mereu trec peste greutăţi.
Stefan a câştigat runda asta pentru noi.
L-a împins pe Klaus la limită. Klaus a clipit.
- Metoda lui a fost naşpa. - Şi totuşi, aveam nevoie de ea.
Klaus a tras toate sforile, iar Stefan l-a bătut la jocul lui.
A fost răufăcătorul mai bun.
- Nu mai fi aşa impresionat. - Mă simt oarecum mândru.
Pe bune. O să fii bine?
- Nu mă poţi săruta din nou. - Ştiu.
Nu pot.
Nu-i corect.
Ba e.
Dar nu chiar acum.
Noapte bună.
Noapte bună, Damon.
Va trebui să-mi dai drumul până la urmă.
- Ai grijă de tine, da? - Bine.
Alaric mă aşteaptă.
Bun, încă n-ai plecat.
Ce faci aici?
Am venit să-mi iau rămas-bun.
Nu vrei să sari, nu?
Mersi că a venit.
Mă gândeam la ce-ai spus, că ne-am pricopsit cu viaţa asta.
Eram ameţit, Elena.
Nu mă poţi trage la răspundere că te-am judecat.
Chiar simt că m-am pricopsit cu viaţa asta, Matt.
Simt că m-am agăţat de fata
care trebuia să moară cu părinţii ei,
fata care ducea o viaţă normală şi nu se îndrăgostea de vampiri.
Tu nu mai eşti acea fată.
- E în regulă dacă vrei s-o uiţi. - Crezi?
Simt că am dezamăgit-o puţin...
Aşa cum mi-am dezamăgit părinţii.
Părerea mea, având în vedere că am cunoscut-o pe fata asta,
te descurci mai bine decât crezi.
Aici zace Elena Gilbert,
o iubită distractivă...
...şi o prietenă nemaipomenită.
Slavă Domnului! Un alt băutor.
Eu am pierdut un pacient Scuza ta care e?
- Am urcat un puşti într-un avion? - Pe al tău?
Nu, e o poveste lungă.
Probabil ar trebui să-mi faci cinste cu o bere.
Un excursionist ne-a anunţat.
Oamenii mei au ajuns primii.
Alt hibrid?
Asta am crezut la început.
Brian Walters, medicul-legist.
Care-i faza cu ţăruşul? Doar nu e vampir.
Ştiu. A fost o crimă.
Traducerea şi adaptarea: Cookie & veveriţa_bc @ www.titrări.ro