Din episoadele anterioare...
De ce vrei să scapi de mine? Sunt o parte din tine.
Eşti o căţea plângăcioasă.
- Eu sunt tu! - Tu n-ai nicio legătură cu mine!
Ce dracului se întâmplă?
E mătuşica mea. Cine crezi că e?
- Ai un frate geamăn? - Te depăşeşte.
Dumnezeule! Îţi place, nu-i aşa?
Are vreo legătură cu fata din cimitir?
- De unde ştii despre ea? - Cine este?
A fost iubita mea. A murit. Supradoză.
Noi doi ne-am luptat cu naziştii şi eu am murit?
M-ai sărutat când mi-ai dat puterea.
- Şi cum a fost? - A fost bine.
- Veşti mari. Vă ocupaţi de grădinărit. - Grădinărit?
Am fost sunat de un tip de la Wertham General.
Are nişte seminţe de însămânţat, nişte plante de plantat.
I-am zis: "Da, prietene. Trimit cei mai buni oameni ai mei".
Eu mă pregătisem să adun rahatul de câine. Am crezut că adunăm rahatul de câine.
E în regulă.
Uneltele sunt în magazie, spitalul e în direcţia aceea.
Grădinărit nenorocit!
- El ce caută aici? - A venit să ne ia puterile?
E legea junglei. Ucide sau vei fi ucis.
Bună.
Nenorocitule! Ce e asta?
Îmi pare rău! Îmi pare rău, am greşit.
Am făcut o greşeală, am făcut...
M-a dovedit. Ajutaţi-mă sau o s-o rupă.
Ce dracului faci?! Ce cauţi aici?
Am venit să te invit să bem ceva.
INADAPTAŢII Sezonul 3 Episodul 5
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Script www.addic7ed.com
- Te simţi bine? - Da.
Am crezut că a mers foarte bine.
Vrei să mergem să bem ceva, adică la o întâlnire?
Da.
Bine.
Mă gândeam la un bar din zonă... pe la 19:30?
Un bar din zonă. Stilat.
Ai avut dreptate. Nu se mai întoarce.
Mă întreb ce se întâmplă când se culcă cu tine.
Crezi c-o să-ţi ia puterile?
Poate că asta e.
Poate că aşa se descurcă el. Se învârte pe-aici, se culcă cu fete
şi le fură puterile. Ce zici?
- De ce ar face aşa ceva? - Păi nu ştiu.
De ce s-a filmat Richard Saunders făcându-şi nevoile între copaci?
Cine e Richard Saunders?
Un prieten. Promite-mi un lucru. Că îl faci să-şi pună prezervativ.
Nu vrei să taci odată?!
Sau şi mai bine, să-şi pună două. Dublă protecţie!
Trebuie să cumpăr pâine.
Am vrut să fac nişte pâine prăjită şi era mucegăită.
Am rămas şi fără cereale.
O să mă opresc undeva în drum spre casă.
Poate cumpăr ceva de mâncare la pachet.
Nu pot s-o fac. Nu mai pot să te văd în starea asta.
Te-am iubit atât de mult.
Adio, Jen.
Te simţi bine?
Vrei să chem pe cineva?
Bună.
Ştiu că mă auzi. Şi vreau să-ţi spun că-mi pare rău.
Trebuie să o fac.
Trebuie să mă întorc la el.
Uram întunericul în care ne ţin aici.
Mersul la spital a durat o veşnicie.
Zău? Ce interesant! Te aşteptă un consilier pentru controlul furiei.
Pe mine?
Face parte din "reabilitarea în curs de desfăşurare".
- Ai luat ultimul Twix? - Da.
Te aşteaptă în biroul meu. Distracţie plăcută.
Pentru Dumnezeu! Nici măcar n-am fost eu, el a fost.
Cine?
Cine crezi? Plângăciosul ăla mic. Celălalt eu.
Mă întâlneam cu o fată. Drăguţică, olandezo-irlandeză.
Avea un picior palmat. Dreptul era bun, stângul cam ciudat.
Poate că era invers.
Oricum, ne-am certat şi ne-am despărţit.
N-am fost prea supărat.
Mai are balta peşte.
Nu putea să poarte şlapi. Din cauza pieliţei, nu avea spaţiu între degete.
În orice caz, ne-am despărţit. Ea era foarte supărată,
a început să dea din gură şi totul a devenit personal.
Pe mine nu mă deranja. Pe el da.
S-a supărat rău, i-a vandalizat maşina,
ea a chemat poliţia.
Şi asta a fost.
De aia faci serviciu comunitar?
Da! Da. El făcut-o, eu am încasat-o. Sunt complet nevinovat.
Am putea să scriem un cântec de campanie.
Să ne facem nişte banderole.
Eşti foarte deştept, nu-i aşa?
Mă numesc Clare Bradman, mă ocup de probleme de comportament
şi sunt specializată în controlul furiei.
În primul rând, nu vreau să te simţi intimidat, nu eşti judecat.
Stăm aici şi discutăm.
- "Discutăm"? - Pari surprins.
Da, e vorba de controlul furiei.
Credeam că distrugem câteva lucruri sau ne punem mănuşile de box
şi ne batem de ne sună apa-n cap.
- Nu facem asta, nu? - Mi-e teamă că nu.
Trebuie să fiu sincer cu tine, Claire
şi să-ţi spun că sunt dezamăgit.
Mai bine să începem.
Bine.
- Bună. - Bună ziua.
Probabil că nu-ţi aminteşti de mine.
Am fost prietenă cu Jen. Am fost împreună la şcoală.
Pot să intru?
Da, sigur.
Mai vorbim despre incidentul cu maşina?
Da, dacă vrei.
Ce crezi că te-a făcut să reacţionezi aşa?
Nu ştiu.
Era lună plină. Am tendinţa să o iau puţin razna când e lună plină.
Sunt pe jumătate lup.
Am bile excepţional de păroase, aşa că...
Pot să te întreb ceva?
Udai patul când erai copil?
Nu.
Adeseori e legat de problema furiei la adulţi. Nu e nicio ruşine.
De unde-ai scos-o şi pe asta?
Am lucrat cu persoane care au făcut în pat până la adolescenţă.
Ştiu că poate fi traumatizant... copil fiind,
să treci prin toate astea de unul singur.
Da? Lasă-mă puţin, pentru că trebuie...
să fac nişte lucruri. O zi bună.
- Asta e o mare porcărie. - E cu ochii pe tine. Cred că ştie.
- Nu ştie nimic. - Ştie că faci în pat.
- Nu fac în pat! N-am făcut de ani întregi. - Oare?
A fost o singură dată. Şi eram beat.
Toată lumea o face, aşa că e altceva.
Ar trebui să intrăm. Are dreptate în câteva privinţe.
Nu, nu te bag aici. Sari afară de câte ori devine personal.
Poţi să mă aştepţi la ieşire.
Bine. Eu sunt de acord.
Încercam doar să...
Dacă aşa simţi...
Te simţi bine? Vrei să vorbim?
Am avut noroc. Toată lumea mi-a oferit sprijin.
Mi-au adus mâncare, au verificat dacă sunt bine.
Scuze. E foarte ciudat. Jen făcea aşa.
Te superi dacă o lăsăm pe altă dată?
Am o zi foarte proastă.
Dom. Nu-i nimic.
Totul va fi bine.
Eu sunt.
Sunt Jen. Eu sunt Jen.
Despre ce naiba vorbeşti?
Ce vrei să ştii?
Prima noastră întâlnire?
Am fost la petrecerea vărului tău
şi am băut nişte vodcă dezgustătoare de cireşe.
Eu am vomat pe pantofii tăi sport care erau noi şi erau gri cu roşu.
Ne-am mutat aici, eu am scăpat televizorul, tu ai ţipat la mine
şi mai are şi acum nişte linii pe ecran.
Tot ce mi-ai spus la spital...
că ţi s-a furat telefonul, că tatăl tău şi-a rupt un deget.
Azi dimineaţă mi-ai spus că s-a mucegăit pâinea.
Am auzit. Am auzit totul, Dom.
Jen?
- Ai văzut-o pe Kelly? - Nu de azi dimineaţă.
Cred că ţi-a dat plasă.
Bună, sunt Kelly. Nu-s pe aici, lasă un mesaj.
Sunt în bar. Tu unde eşti? Dacă nu te interesez, spune-mi şi gata.
Ai mutat canapeaua?
Am mutat câte ceva pe aici.
- Televizor cu ecran plat? - Da, l-am luat acum vreo două luni.
Arată bine.
E mult mai bine aici.
Totul e la pământ.
Da, cam aşa.
Ar trebui să comandăm ceva.
De zici de mâncare chinezească?
Bine.
Mă duc să mă schimb.
Ştiu că e ciudat, dar numai aşa putem fi împreună.
Da, ştiu.
Eu sunt fericit.
Mă duc să comand mâncare chinezească.
Trebuie să mănânc ceva care nu vine printr-un tub.
L-a văzut cineva pe celălalt eu? N-a apărut azi noapte.
Nu, îmi pare rău.
Nu-i nimic. Dar mă simt ciudat când nu e înăuntrul meu. Înţelegeţi?
Nu genul ăla de "înăuntru". Nu aşa.
Nici Kelly nu-i aici.
Ştiţi ce înseamnă asta, nu?
Kelly şi celălalt eu şi-o trag.
Nu s-a dus la întâlnirea de aseară.
Puteţi să vă căraţi cu toţii la spital.
În afară de tine.
- A venit psihiatra. - Iar?
Staţi aşa. Unde-i cealaltă?
Am vorbit cu ea la telefon. Nu se simte bine.
Are dureri de la ciclu.
Din cele rele.
Nu-i aşa că e nasol?
Când ai din alea rele?
Îngrozitor.
Ei bine...
e problema ei.
Fantastic.
Dom?
Aşadar...
Iată-ne din nou.
Mă gândeam...
pentru şedinţa de astăzi,
dacă eşti de acord...
am putea să...
reluăm de unde am rămas.
E interesant.
Este...
Stai... stai aşa.
Nu-i nimic. Continuă.
Terapia...
o ador!
E totul în ordine?
Te masturbai?
Nu!
Şi dacă o făceam?
Te masturbai într-un depozit?
- Noi obişnuiam s-o facem. - Da, dar era ciudat şi atunci.
Nu te-am auzit plângându-te.
Ce se petrece?
Te masturbai?
Vrei să vorbeşti mai tare?
- Ce-i? - De ce eşti aici?
Crezi că-l priveam cum se masturba?
O făceaţi mai demult.
Nu discut despre asta. E mult prea ciudat.
Vino încoace!
Dă-mi voie să-ţi spun ceva.
E o terapeută nemaipomenită.
Nu pot să cred că primăria a plătit pentru aşa ceva.
Şi să-ţi mai spun ceva,
aş putea să scriu o scrisoare serviciilor sociale şi să-i felicit.
- Sincer. - Mişcă.
Unde ai fost?
- Nicăieri. - Ce e asta?
- Nimic. - Ce este?
E un...
E un semn! Da' ce eşti? O fetiţă de 12 ani?
I-o tragi lui Kelly! Ştiam.
Nu, nu e Kelly.
E Clare.
- Terapeuta?! - Da.
Ia stai, asta explică câteva chestii.
Ce vrei să spui?
- Amica ta mi-a luat-o la mână. - Ce?!
S-a repezit la mine şi a început să tragă de parcă încerca s-o rupă.
De ce n-ai oprit-o?
De ce-aş fi făcut-o? Dar e pasională, omule.
A plâns după aceea.
Imediat după.
Nu-mi vine să cred.
După ce mă descarc, ea începe să plângă,
cum că n-ar fi trebuit s-o facă, că e un dezastru.
În momentul ăla mă gândeam serios
dacă să-i îndes scula în gură doar s-o fac să tacă.
Termină! Nu vorbi aşa despre iubita mea!
Nu! Nu! Nu te întâlneşti cu ea.
E mai bună decât târfele oribile şi împuţite cu care umbli tu.
E bătrână, e psihopată şi plânge după ce masturbează oamenii.
Plânge pentru că-i pasă. Spre deosebire de tine.
Ascultă. Nu iei tu decizii. Eu iau.
Aşa merge treaba.
Treci înăuntru pentru că nu vreau să creadă lumea
că i-o trag uneia de 40 de ani.
Nu. O iubesc.
Şi nu-mi pasă ce crezi.
Să nu ieşi de aici.
Kelly.
Kelly!
Ce faci?
- Am vrut să vin. - De ce?
Nu ştiu.
Nu mai sunt acolo. Sunt aici.
Şi acolo cine este?
Nu ştiu.
Habar n-am. S-a întâmplat pur şi simplu.
Eu zăceam acolo, ea a intrat şi am făcut schimb.
Nu e bine, Jen.
Şi ce? Îţi pasă mai mult de o fată pe care n-o cunoşti?
Nu, sigur că nu.
Ai idee cât de sătulă sunt de camera asta?
Ea cine este, Jen?
Uită de ea!
Nu cred că pot.
Bine.
Ce faci?
O deconectez. Nu vei avea încotro. Va trebui să fii cu mine.
Tu nu eşti Jen.
- Te-ai schimbat. Nu te mai cunosc. - Dom, aşteaptă!
- Dom, n-am plănuit nimic din toate astea. - Lasă-mă.
Te rog, nu pleca!
M-am întors la tine.
Eu nu te vreau. Nu te vreau în felul ăsta.
Las-o în pace!
Te simţi bine?
- Cred că ar trebui să pleci. - Da, aşa o să fac.
Kelly, hai să plecăm.
Bună ziua.
Salut. Să ştii că mă gândeam la noi...
N-o să meargă. Înţelegi? Ascultă,
mersi pentru lucrul manual, pentru sex şi celelalte.
Splendid. Dar eşti...
cam bătrână şi plângi mult.
La revedere.
Cine era tipul din spital?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Ar trebui să te schimbi înainte să vină supraveghetorul.
Unde ai fost azi noapte?
Kelly, ce s-a întâmplat? Nici măcar un mesaj n-ai dat.
Am fost ocupată.
Doar atât poţi?
Dispari şi nu te mai ţine după mine.
- Salut. - Ce-i?
Am... rezervat o masă. Îţi place mâncarea italienească?
Mă iei la mişto?
Nu. Nu te iau... la mişto?
Nemernicule!
Băieţi, băieţi.
- Ce se întâmplă cu Kelly? - Ce vrei să spui?
Nu vorbeşte cu mine.
Poate să-mi spună cineva ce se întâmplă?
- Păi... era un tip. - E cu altcineva?
Nu. Era unul în spital. S-a certat cu el.
De ce?
Nu ştiu. Nu vrea să spună.
Trebuie s-o găsim.
Foloseşte-ţi puterea, află unde este.
Bine.
Dr. Jones e pe drum.
Ce-i? Ce este?
E în spital. Cred că e grav.
Dom!
Verificaţi încă o dată. Kelly Bailey, 1.65 m, constituţie medie.
Poartă părul strâns la spate, cam aşa.
Îmi pare rău. Nu găsesc nimic.
Ea e femeia pe care am văzut-o. Pe acolo.
Asta e camera.
Ea nu e Kelly.
Nu, dar e sexy!
Pentru o comatoasă.
Fă-o din nou.
Ea e. E înăuntru.
Cine este?
Kelly. Ea e Kelly.
Schimb de corpuri. Trebuie să fi schimbat locurile.
Dumnezeule!
Ca în filmul cu Nicolas Cage.
"Face Off".
"Face Off" n-a fost schimb de corpuri. Au făcut operaţie să semene între ei.
Mai degrabă e ca în "Freaky Friday".
Cui îi pasă? Ce facem cu Kelly?
Haide. Haide.
De ce nu faci aşa?
Trezeşte-te! Trezeşte-te!
Trezeşte-te!
- Ce faci? - O trezesc.
Nu crezi că au încercat şi ei?
Poate că nu s-au gândit.
Trezeşte-te! Te prefaci şi noi ştim.
N-am ştiut că are vizitatori.
Sunteţi rude?
Eu sunt fratele ei.
Putem vorbi?
Idiotule!
Am vorbit cu mama ta.
Nu ştiu dacă ţi-a spus.
A hotărât să oprească ventilatorul lui Jen.
- Poţi să-ţi iei rămas bun. - Nu, nu poţi face asta.
Îmi pare rău.
O deconectează.
Ce?
- Închid aparatele. - Trebuie să furăm corpul.
- Ce spui? - Dacă moare ea, moare şi Kelly.
- Să o luăm. - Unde o ducem?
- La centrul comunitar. - Genial.
E locul perfect pentru o fată în comă.
Tu iei chestia care bipuieşte, treaba pentru respirat şi punga cu pipi.
Bună ziua. Îmi vizitez bunicul şi sunt foarte sigur că i s-a deplasat anusul.
Nu c-aş fi expert, dar aşa pare. Poţi veni să arunci o privire?
Mulţumesc. E aici, arată îngrozitor. E foarte dureros.
Apasă-l pe stomac sau fă-i ceva.
Haide.
Rahat!
Ia-o de mână.
Puteţi să vă grăbiţi?
Aşteptaţi!
Treci în faţă!
Repede!
Stai bine?
Kell?
Kelly?
Ce faci?
L-am pierdut.
Am pierdut totul.
Ştiu exact cum te simţi.
Mişcă-te, omule!
Simt că ar trebui să ajut!
Cheam-o pe cealaltă Kelly. Avem nevoie de ea să facem schimbul.
Bine, mă ocup.
Clare a fost prima.
N-am mai făcut-o fără el până acum.
De unul singur, doar eu.
După aceea, ea se întinde pe mine. Stăteam aşa mult timp.
El se culcă cu fetele
şi pleacă înainte să aibă timp să-şi scoată prezervativul.
N-o să găsesc vreodată pe cineva, aşa-i?
Mai vrei una?
Da.
- Alo. - Alo?
- Ce i-ai spus lui Claire? - Ce faci cu telefonul lui Kelly?
- Unde eşti acum? - Am ieşit. Cu Kelly.
Ea nu e Kelly. Kelly e în comă. E altcineva înăuntrul ei.
Trebuie s-o aduci imediat la centrul comunitar.
Sau adevărata Kelly va muri.
Trebuie să ieşim, trebuie să luăm puţin aer.
Ce zici de malul mării?
Mă înveseleşte întotdeauna, ca o plimbare pe măgar.
Asta e maşina supraveghetorului.
Hai, mergem cu maşina. Cheile sunt aici.
Poate luăm nişte peşte cu cartofi. Îţi place peştele cu cartofi?
Sigur că-ţi place. Sunt aici.
Cheile sunt acolo.
Nu. Nu mă puteţi face să mă întorc acolo.
De ce e o fată în comă în magazie?
Nu pleci nicăieri.
Trebuia să ieşim să bem ceva.
Eu şi Kelly.
Poate n-ar fi ieşit nimic. Poate era prea pretenţioasă.
Poate o călcam pe nervi.
Dar dacă m-ar fi plăcut?
Dacă ne-ar fi fost bine împreună?
Nouă ne-a fost bine împreună. Mie şi lui Dom.
Tipul de la spital?
Am crezut că pot s-o fac să meargă.
M-am înşelat.
El nu mă mai iubeşte.
Nu în felul ăsta.
Asta nu eşti tu.
Nu mai vreau să fiu această persoană.
Aţi chemat ambulanţa, da?
Ar trebui să chemăm ambulanţa.
Nu putem. Dacă vor crede că e Kelly, o vor aresta.
- Dar n-a fost Kelly. - Încearcă tu să le explici.
De ce m-a înjunghiat?
Ce i-am făcut eu ei?
N-a fost Kelly. Au făcut schimb de corpuri.
- Poftim? - Noi avem nişte puteri.
Suntem un fel de supereroi.
Arată-i.
Haide.
Ce dracului?!
Vei fi bine.
Nu-mi vine să cred că nu m-am prins.
Grămadă de cretini.
Supereroi?!
Trebuie să-mi promiţi ceva.
Dacă intru acolo, îl găseşti pe Dom şi-l aduci aici.
Vreau să mă vadă pentru ultima oară aşa cum am fost.
Să nu-i dai voie să mă lase aşa.
Nu poţi să mă laşi acolo.
Înţelegi?
Înţeleg.
Kelly?
Te simţi bine?
Haide.
E ceea ce şi-a dorit.
Mă bucur să te văd din nou.
Mi-ai lipsit.
Rămas bun, Jen.
Asta înseamnă că omul cu puteri face parte din gaşcă?
Nu ştiu ce să simt în legătură cu asta.
Nu e o gaşcă. Nu suntem la şcoala generală.
Cum îl cheamă?
Seth.
Seth. Seth
"Numele meu e Seth. Pot să fac parte din gaşca voastră?"
Aşadar, mi-ai tras ţeapă.
Eram în comă.
Asta ţi-e scuza?
Kell... scuze.
Putem să împrumutăm maşina iubitului tău?
Trebuie să-l îngropăm pe supraveghetor şi e cam greu...
Mersi... Seth.
Îţi mulţumesc că m-ai scos.
Cu plăcere.
Dar şi eu te-am salvat de nazişti, aşa că probabil suntem chit.
Mă bucur că te-ai întors.
În episodul următor...
Te culci cu mine şi pleci? Parcă ziceai că nu eşti din ăia!
Am minţit.
Nu-ţi aminteşti cu cine ai făcut sex? Ca lumea.
Ce dracului e asta?! Am făcut sex cu tine azi noapte?
- Aminteşte-ţi ce s-a întâmplat. - Te-ai culcat cu cineva în patul meu?
Mi-e frică.
- Eşti însărcinată? - Poftim?
Ştiu că niciunul dintre noi n-a planificat.
Vreau să ştii că sunt alături de tine.
Mă schimb la întâmplare. Se întâmplă ceva cu puterea mea.
Schimbă-te la loc şi nu te mai plânge.
Nu mă pot schimba.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro