- Unde ai fost? - Sunt aici.
Băieţi...
Deci...
Hambarul e plin de zombi.
Nu-mi poţi spune că nu te deranjează.
Nu, dar suntem oaspeţi aici. Nu-i pământul nostru.
- Sunt în joc vieţile noastre! - Vorbeşte mai încet.
- Nu putem să ne facem că nu ştim. - Nu-i în regulă. Nici pe departe.
Ori îndreptăm lucrurile, ori plecăm de aici.
Am vorbit de mult despre Fort Benning.
- Nu putem pleca. - De ce, Rick?
- Fetiţa mea e încă acolo. - Bine.
E vremea să ne gândim la cealaltă opţiune.
- N-o lăsăm pe Sophia aici. - Sunt la un pas de a o găsi.
Acum două zile i-am găsit păpuşa.
O păpuşă, Daryl. Atât ai găsit.
- Nu ştii despre ce vorbeşti. - Spun doar ce trebuie zis.
- E prima pistă bună în 48 de ore. - Shane, încetează!
Să-ţi mai zic ceva. Dacă ar fi în viaţă
şi te-ar vedea venind cu un cuţit de vânătoare,
cu urechi la gât, ar fugi mâncând pământul.
- Înapoi! - Nu mă atinge!
Lasă-mă să vorbesc cu Hershel.
- Lasă-mă să văd. - Ce e de văzut?
Dacă rămânem, dacă golim hambarul ăla,
trebuie să-l conving. E proprietatea lui.
Hershel îi vede ca pe nişte oameni.
Oameni bolnavi: soţia lui, fiul lui vitreg.
- Ştiai? - Ieri am vorbit cu Hershel.
- Ai aşteptat toată noaptea? - Mă gândeam că vom supravieţui.
Am făcut-o.
Am aşteptat până dimineaţă ca să spun ceva.
- Glenn voia să o facă. - E nebun, Rick.
Hershel îi crede încă în viaţă.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Maggie! Spune ceva.
Maggie!
Dă-mi şapca ta!
Ai zis să vorbim, asta fac. Dă-mi şapca.
- De ce ai irosit un ou? - Credeam că-i stricat.
- De zombi din hambar? - Da.
Mamă, nu plec până nu o găsim pe Sophia.
Nici după aceea nu vreau să plecăm.
Nu plecăm, Carl.
Termină problemele alea.
O să-i placă aici. Ăsta ar putea fi căminul nostru.
- Nu poţi. - Mă simt bine.
Hershel a zis că trebuie să te vindeci.
- Nu-mi pasă. - Mie da.
Rick se duce mai târziu să inspecteze urma.
N-o să stau degeaba.
Nu, te vei duce acolo şi te vei răni şi mai rău.
Nu ştim dacă o vom găsi, Daryl.
Nu putem...
Eu nu pot...
- Ce-i? - Nu te pot pierde şi pe tine.
- Te simţi bine? - Lasă-mă în pace.
Târfă proastă!
- Te caută Andrea. - Mersi, Glenn.
- Ai vreo pălărie în plus? - Nu.
Mersi!
Mă duc cu Rick s-o căutăm pe Sophia.
- Parcă vorbea cu Hershel. - Da. Vom merge după aceea.
Între timp mă duc la hambar. Shane vrea să stau de pază.
- Şi Rick? - De ce n-ar vrea?
O iei doar pe a ta?
Nu ştiu ce se întâmplă între tine şi el.
- El? - Shane.
- Dale. - Nu mă priveşte.
Mă deranjează doar că... poate nu-l cunoşti prea bine.
Nu-i nevoie să facem asta.
- Noi doi, în sfârşit... - E important.
Înţeleg. Nu-l placi.
- Nu-i vorba de asta. - Atunci ce e?
Aşa vrei să fii? Ca el?
Nu e o victimă.
Nu-l cunoşti.
Dale, vreau să încetezi.
Pierzi prea mult timp având grijă de mine.
Te iei de mine de fiecare dată când sunt îngrijorat.
Fă-o! M-am săturat.
Nu mă iau de tine, Dale.
Mă simt chiar bine. Lucrurile... s-au schimbat.
Ţi-ai luat arma.
Bine.
- Te simţi bine? - Da.
Îmi aduci niţică apă?
Vreau... să rămân puţin singur.
Vei sta de pază?
- Dale! - Da, sigur.
Intră!
Te relaxezi citind înainte de prânz?
Am muncit aşa de mult, că studiez când apuc.
- Ştiu că te putem ajuta la treburi. - Mă descurc singur.
- Am găsit hambarul. - Lasă-l în pace.
Aş vrea să vorbim despre asta, dar e ferma ta şi tu decizi.
Nu vreau să discut despre hambar. Nu vreau să mă cert.
Nu ne certăm, doar discutăm.
Vreau să plecaţi până la sfârşitul săptămânii.
Am vorbit cu Dale.
Avem opinii diferite despre zombi.
Oamenii ăia pot fi morţi sau pot fi în viaţă.
Dar oamenii mei sunt vii, aici, sub ochii tăi!
Dacă ne faci să plecăm, asta s-ar putea schimba.
V-am adăpostit. Am conştiinţa curată.
Ferma asta... e specială.
Aţi fost adăpostiţi de ce se întâmplă în exterior.
Dale a zis că ai văzut la ştiri tot ce s-a întâmplat.
Nu s-a mai filmat nimic de foarte mult timp.
Întâia oară când am văzut un zombi
era doar jumătate de leş care mă ataca din pământ.
N-am avut pornirea să-l ucid.
Dar lumea nu e aşa cum o vezi la televizor.
Situaţia e mult mai gravă şi te schimbă...
Ori devii unul dintre ei, ori devii un om mult mai josnic.
Nu ne trimite iar pe drumuri!
Soţia mea e gravidă.
Aici e un dar divin. Acolo e o condamnare la moarte.
Dacă rămânem, te ajutăm cu munca şi cu paza.
- Putem supravieţui împreună. - Rick, eu îţi spun că nu putem.
- Gândeşte-te la ce faci. - M-am gândit.
- Gândeşte-te! - Am făcut-o.
Gândeşte-te din nou! Nu ne putem ducem în lumea largă!
Cum o să fie? Cum merg discuţiile?
- Încă nu ştiu. - Ce a zis?
- Negociem. - Negociaţi... Timpul trece!
Ba nu, Shane. Hambarul e bine păzit.
Până în zori, nici nu ştiam despre el.
- Nu ştiam. - Acum ştim.
Da? Ştim că acolo sunt mai mult de 12 zombi.
E la o aruncătură de băţ de tabăra unde dormim.
Dacă nu vrei să elimini zombi, va trebui să plecăm.
Nu-i vom elimina pe zombi şi nici nu vom pleca.
- Avem nevoie, măcar, de arme! - Nu le putem purta aici.
De ce vrei să rămânem aici dacă nu suntem în siguranţă?
Putem să facem să fie un loc sigur.
- Cum? - O vom face, bine?
- Cum vom face să fie un loc sigur? - O vom face, bine?
- Nu, nu e bine. - Shane, Lori e gravidă.
Trebuie să rămânem aici.
- Avem nevoie de arme. - Nu. Pot să rezolv altfel.
- Te simţi bine? - Da.
Lori o să aibă un copil. Felicitări!
Mulţumesc!
Bună, scumpo!
Carl nu mai are nevoie de ajutorul meu.
Şi gata?
Rick încerca să-şi apere cauza.
Va fi greu. Vor trebui să aibă mare grijă.
O lua în tragic.
E un grup puternic. S-au mai descurcat singuri.
Să-şi găsească o fermă a lor. Au de unde alege.
Ba nu. Cele din zonă sunt arse sau pline de zombi.
Zombi?
Deci o să-i găzduim aici la nesfârşit?
De ce sunt responsabil pentru ei?
Vă dau o nouă poruncă:
iubiţi-vă aproapele aşa cum v-am iubit eu pe voi.
Asta mi-ai zis, nu-i aşa?
Eram furioasă pentru ce păţise mama.
Eram furioasă că te-ai însurat cu Annette.
Aveam 14 ani şi mă purtam groaznic, mai ales cu tine.
Nu voiam decât să fumez şi să fur din magazine.
"Iubeşte-ţi aproapele", asta mi-ai zis!
Maggie... Era altceva.
Nu. Tu eşti altfel acum.
Sunt. Dar noi nu ne-am schimbat.
Te iubesc. Şi asta contează.
E vorba despre tine şi băiatul ăla asiatic?
- Vrei să... - Nu.
Îl cheamă Glenn.
Ieri mi-a salvat viaţa, când unul dintre oamenii
pe care tu îi crezi bolnavi a încercat să mă ucidă.
Asta nu ţi se pare tragic?
Lucrurile nu-s aşa cum le crezi tu. Chiar nu sunt.
Nu face asta! Bine? Acum nu-i vorba de mine şi de Glen.
Nu-i vorba nici de noi doi, ci doar de tine.
E vorba despre cine eşti, despre cine vei fi.
Hershel!
S-a întâmplat din nou.
Asta arată că se putea deplasa într-acolo, spre sud.
Dacă Sophia a păstrat direcţia,
poate a ieşit din pădure şi a dat de terenurile fermelor.
Mergem pe 74 către Ivy Road,
apoi mergem pe jos spre sud prin pădure până dăm de Christopher,
o luăm spre est câţiva kilometri şi apoi ne întoarcem.
- Rick! - Hershel!
Ne-am luat armele ca s-o căutăm pe Sophia.
Înainte să faceţi asta, aş vrea să mă ajuţi cu ceva.
- Bazează-te pe mine! - Mersi, dar am nevoie doar de Rick.
Voi sta de pază în hambar, până vei fi pregătit.
- Îl credeam mort. - Shane, eu nu...
Chiar când s-a întors, vezi bine că asta îmi doream.
Nu pentru că nu aveai să fii a mea,
ci pentru că ştiam că va muri, mai devreme sau mai târziu.
Rick nu-i făcut pentru lumea asta, aşa cum e ea acum.
Te înşeli!
Lori, de câte ori ţi-a salvat viaţa?
Vreau să ştiu. Eu v-am salvat de patru ori pe tine şi pe Carl.
De câte ori te-a salvat Rick?
Noaptea aceea, în tabără, după ce am prăjit peşte.
Nu! Tot eu te-am salvat atunci.
Rick a ajuns prea târziu.
Plecase într-o misiune sinucigaşă pentru un fleac.
Da, mi s-a alăturat, dar n-ar fi fost în situaţia aia
dacă n-ar fi plecat să-l salveze pe un traficant de droguri.
I-am pierdut pe Amy şi pe Jim. I-am pierdut...
- Rick mi-a zis. - Ce?
Tu nu mi-ai spus, ştiind că e al meu.
- E al lui Rick. - Bine.
Am fost împreună destul înainte să se întoarcă Rick.
- E al meu, ştii bine. - Te înşeli.
Îmi pare rău, Shane.
Chiar dacă e al tău, nu îl vei creşte tu.
Nu va fi niciodată al tău şi nu poţi schimba asta.
Nu-i nevoie să o fac.
Shane, putem vorbi puţin?
- Te simţi bine? - Da.
Crezi că Sophia e moartă şi că n-ar trebui s-o mai căutăm.
- Astea-s tâmpenii! - Ai grijă!
Vom rămâne aici până o vom găsi.
- Asta crezi c-ar trebui să facem? - Sunt convins.
Atunci rămânem aici.
Deci trebuie să facem totul ca să reuşim.
Adică să ajutăm la treburi...
Să ajutăm la treburi.
Carl, vino puţin!
Vezi ce vrea mama ta. Du-te!
Carl, să nu te mai aud niciodată vorbind în felul ăsta!
Ce-i?
Nenorocitul!
Vezi unde s-a dus?
- Cine? - Nu mă lua cu de-astea!
- Ce? - Dale, Glenn. Ştii unde s-a dus?
Mi-a zis să-i aduc apă. A zis că se ocupă de pază.
- Dispăruse când te-ai întors? - Da.
- Crezi că-i teafăr? - Da.
- Atunci de ce a fugit? - Ca să nu-mi spui încotro s-a dus.
- Nu pricep. - Aşa-i.
Nămolul de pe fund e ca lipiciul. Te scufunzi în el.
- E Lou Bush. - Îl cunoşti?
Lou vine de la Louise. Are o fermă, mai încolo.
Cultiva porumb. În weekenduri, lucra în barul lui Hampman.
Pe tipul ăsta nu-l cunosc,
dar, după salopetă, ştiu unde lucra.
- Câţi ai ucis? - Prea mulţi ca să-i număr.
Poţi să nu o mai faci?
Acolo sunt oameni care şi-au pierdut minţile,
care cred că-şi pot reveni.
Doar nu te referi la zombi!
Nu mai contează dacă-i vezi sau nu ca pe fiinţe umane.
Dacă tu şi ai tăi vreţi să rămâneţi aici,
aşa va trebui să-i trataţi.
Eu hotărăsc în ferma şi-n hambarul meu.
- Vezi? - Ce?
O voi găsi.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat de dimineaţă.
Voiai să o cauţi. De ce?
- Am tot vrut să te întreb. - Cred că e încă acolo.
De fapt, ce altceva am de făcut?
O vom găsi. O vom face.
Văd.
Otis a zis că dacă-i ajuţi niţel vor face ei restul trebii.
De câte ori a făcut asta?
Dacă intra vreunul pe proprietate, Otis îl băga în hambar.
- Acum trebuie s-o facem noi. - Dacă se umple hambarul?
- Doamne! - Ia băţul!
Jimmy, te descurci bine!
Uşurel, Rick! Ademeneşte-l! Jimmy va ţine de şase.
Ademeneşte-l, Rick! Tu eşti morcovul, nu băţul!
Ai auzit, ademeneşte-l! Va veni el la tine.
Mi-ai zis că sunt uşor de manevrat. Asta ţi se pare uşor?
- E mai uşor decât alte lucruri. - Hai, aici!
Maggie!
Maggie, stai puţin!
Ai vorbit despre asta. I-ai zis lui Dale, bine.
Te-am rugat un singur lucru. Ţi-am zis.
- Te-am rugat un singur lucru. - N-am putut s-o fac.
Tata o să vă gonească de aici. Mi-a zis.
Nu. Rick se va înţelege cumva cu tatăl tău.
- Trebuia să le spun! - Ba nu.
Ba da. Voiam să le spun.
Am uitat.
Nu m-am mai gândit la asta sau n-am vrut să mă gândesc.
I-am lăsat să mă bage în fântână de parcă ar fi fost amuzant,
de parcă mă jucam "Portal".
- E un joc video. - Normal!
Apoi a fost faza cu farmacia şi mi-am dat seama de ceva.
Am uitat că sunt periculoşi.
Chiar dacă-s oameni bolnavi sau oameni morţi, sunt periculoşi.
Şi mi-am mai dat seama de ceva. Că nu vreau să fii în pericol.
Nu-mi place că am dezvăluit marele secret al tatălui tău,
dar m-am săturat de secrete care ucid.
Prefer să fii supărată pe mine şi în viaţă
decât să mă placi şi să mori.
De asta le-am zis.
- "Momeală" de zombi! - Nu-mi spune aşa!
Bine, Glenn.
Ce ascunzătoare bună! N-ai prea fost prin mlaştini.
Dacă ţi-ai folosi priceperea ca s-o găseşti pe Sophia...
Ce-ar fi să-mi dai geanta?
- N-o voi face. - Ba da, Dale.
Dacă nu... Mă rog, ai puşca aia pe umăr.
Mă împuşti ca pe Otis? Vei mai inventa o poveste?
Nu, amice.
Când priveşti lucrurile la rece,
oricum eşti ca mort.
Dă-mi armele! Acum!
- Aşa crezi că vom fi în siguranţă? - Ştiu sigur.
Rick încearcă să-l facă pe Hershel...
Dale, gura! Taci şi dă-mi armele!
Va trebui să te împuşc? De asta va fi nevoie?
Da. De asta va fi nevoie.
- Aici e locul tău, Shane. - Ce-ai zis, Dale?
Locul tău e în lumea asta, aşa cum e acum.
Poate că n-am ce-mi trebuie ca să rezist prea mult timp,
dar nu mă deranjează.
Măcar voi putea spune, când lumea se va duce de râpă,
că n-am lăsat-o să mă distrugă odată cu ea.
Corect.
Pari numai bun pentru matinalul TV!
Ia-ţi şapca. Ţi-o spăl eu.
Ştii ce se întâmplă?
- Unde-s toţi? - Nu l-ai văzut pe Rick?
A plecat cu Hershel. Trebuia să plecăm de două ore.
- Da. Ce naiba? - Rick ne-a zis că iese puţin.
La naiba! Nimeni n-o ia în serios?
Am găsit o urmă. Uite-l...
- Ce-s astea? - Vii cu mine, amice?
- Da. - E vremea să te maturizezi.
- Ai luat-o pe a ta? - Da. Unde-i Dale?
- Vine acum. - Parcă nu puteam avea arme.
Putem şi trebuie s-o facem.
Stăteam cu mâinile-n sân când ne credeam în siguranţă.
Dar acum ştim că nu suntem.
Şi tu? Ştii să te aperi?
Asta e! Ştii să tragi?
Încetează! Dacă împarţi armele, tata vă va goni diseară.
- Trebuie să rămânem aici, Shane. - Ce-i asta?
Nu plecăm nicăieri.
Hershel trebuie să înţeleagă. Va fi nevoit s-o facă.
Acum trebuie s-o găsim pe Sophia. Nu-i aşa?
Vreau să iei asta.
Ia-o, Carl. Apără-ţi mama. Fă orice e nevoie.
Ştii cum. Ia arma şi fă-o!
Rick a zis să nu luăm armele. Nu e decizia ta.
- Nu tu hotărăşti. - La naiba!
Ce-i asta?
- Ce-i asta? - Shane!
Ce naiba faci?
- Shane, nu te băga! - De ce aveţi arme?
Glumeşti? Vezi? Vezi de ce se agaţă ei?
- Văd de ce mă agăţ eu. - Ba nu.
Shane, lasă-ne să facem asta şi apoi vom sta de vorbă.
Despre ce să vorbim, Rick?
Chestiile alea nu-s bolnave. Nu sunt oameni.
Sunt morţi. Nu simt nimic pentru ei. Ştiu doar să ucidă!
Chestiile astea au ucis-o pe Amy!
L-au ucis pe Otis. Ne vor ucide pe toţi!
Shane, taci!
Hershel, vreau să te întreb ceva.
Un om normal, în viaţă, ar scăpa după aşa ceva?
Nu!
- Încetează! - Are trei gloanţe în piept.
Un om viu ar supravieţui? De ce vine către noi?
E lovit în inimă şi-n plămâni. De ce tot vine spre noi?
- Shane, ajunge! - Ai dreptate. Ajunge!
Nu ne mai riscăm vieţile pentru o fetiţă dispărută!
Nu vom mai locui lângă un hambar plin de chestii care vor să ne ucidă.
Ajunge! Rick, nu mai e ca înainte!
Dacă vreţi să supravieţuiţi, trebuie să luptaţi!
Trebuie să luptăm aici şi acum!
Ia băţul cu momeala. Hershel, ia băţul!
Hershel, ascultă-mă, te rog! Ia-l acum! Hershel!
Ia-l!
Nu, Shane. Nu face asta, frate! Aşteaptă!
- N-o face! - Rick!
Te rog!
- Haide! Suntem aici! - Nu aşa!
Te rog!
- Treci în spatele meu! - Haide!
- Maggie. - Nu-i nimic.
Nu te apropia!
Stai!
Sophia!
Nu... Sophia.
Nu!
Sophia.
Nu te uita...
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro
Sincronizare WEB-DL: borcanel