Din episoadele anterioare:
Am găsit o instituţie grozavă pentru dezintoxicare.
Trebuie un avans de 10.000 de dolari,
şi le putem spune tuturor că eşti în turneu
- împreună cu un alt muzician. - De unde faci tu rost de $10,000?
Am avut multe probleme financiare în ultima vreme.
Te ajută $5,000?
10.000 de dolari m-ar ajuta mai mult.
Tratamentul a funcţionat. Nu mai există urmă de cancer.
Ivy, voi trăi.
- Doamne... - Câştigătoarea de anul ăsta
a marelui premiu şi a călătoriei în Noua Guinee...
Ivy Sullivan.
M-am înscris la universitatea Johns Hopkins.
Doamne, nu ştiu,
este foarte departe.
Da, la fel şi Noua Guinee.
suntem un cuplu sau te-ai culcat cu mine în Vegas
- ca să mă ţii departe de droguri? - Îmi place de tine.
Dar Annie m-a rugat să stau departe de tine.
M-am săturat să-mi tot controlezi viaţa!
Vreau să te ajut!
Ade e cea mai importantă persoană din viaţa mea, acum, nu tu!
A mai fost vreodată atât de cald?
Am văzut ştirile azi dimineaţă...
cineva a prăjit un curcan în portbagajul maşinii.
Abia aştept să ajung acasă, să mă dezbrac...
şi nu doar din cauza vremii.
Austin vine în sfârşit acasă, din Vegas.
Trebuia să-şi petreacă weekend-ul cu mama şi tatăl lui,
şi să stea acolo de Ziua Recunoştinţei,
dar se pare că nu mai poate
sta niciun minut fără mine.
Se pare că cel puţin una dintre noi are un partener
la cina extravagantă a lui Liam, de Ziua Recunoştinţei.
Ce-i cu Liam, că dă o petrecere cu mâncare?
Doamne...
doar nu credeţi că el a copt curcanul în portbagaj?
A spus că vrea să unească oamenii.
Asta nu se întâmplă.
Nu mă interesează să mă împac cu Navid.
Am terminat-o cu Navid.
Şi de asta i-ai spus numele lui "Navid"
de 100 de ori în aceeaşi propoziţie?
Nu ascund nimic în privinţa vieţii mele amoroase.
Annie are un iubit secret.
Nu am.
M-am despărţit de Patrick.
Bine, atunci cu cine
te strecori afară din casă, seara?
Te rog spune-mi că faci sex de consolare cu persoane străine,
aş fi foarte mândră de asta.
Nu mă culc cu bărbaţi străini.
Fac muncă de caritate.
De obicei, aşa este.
Mă refer că-s ocupată cu activităţi şcolare, bine?
Şi acum trebuie să-l iau pe Dixon
şi nu mă duc la întâlniri secrete.
Mai protestezi mult?
Scuzaţi-mă...
Mai sunt fluturaşi cu meniurile de aici?
Îmi pare rău, cred că amica mea l-a luat pe ultimul.
E în ordine.
Cred că-mi aduc aminte că
cantina sindicatului studenţilor pentru Ziua Recunoştinţei
se află în sindicatul studenţilor.
De Ziua Recunoştinţei.
Da, ar trebui să notez asta.
Da...
Poate ne vedem acolo.
Da.
Scuzaţi-mă.
Dacă nu aş fi pe cale să fac sex de împăcare
patru zile, cu iubitul meu,
aş face şi eu muncă de caritate.
Ce-ţi place să oferi lumii.
Annie! Aici erai!
Poţi vorbi puţin?
Ce se întâmplă?
Nimic important, câteva fete
au fost arestate aseară pentru...prostituţie.
Poftim?! Cum e posibil aşa ceva?
Mi-ai spus că-i legală chestia cu agenţia de escorte.
Da, absolut!
Atâta timp cât nu faci sex şi primeşti bani pentru asta.
Deci eşti în ordine. Probabil.
Poliţiştii pun multe întrebări,
şi există o mică şansă
să încerce să
vorbească cu prietenii tăi, etc.
Nu pot face nimic fără dovezi.
- Ce fel de dovezi? - Ştii şi tu,
să te prindă asupra faptului,
tranzacţii bancare inexplicabile, chestii de genul ăsta.
Nu vreau să fii speriată, bine, Annie?
Fiindcă n-ai nimic de ascuns.
Bine, sună-mă dacă ai nevoie de mine.
Ce drăguţ, mi-ai adus o chestie din lut.
Este..este..este o vază.
Da.
Face parte din terapie.
În mintea mea arăta mai bine.
Dar, oricum, e ca să-mi cer scuze
pentru tot ce ţi-am spus înainte să plec.
Dixon, nu trebuie să-ţi ceri scuze.
Ba da, trebuie.
O altă parte a dezintoxicării este împăcarea,
aşa că ştiu că
aveai grijă de mine
şi voiai ce-i mai bine pentru mine.
Am întrecut măsura şi-mi pare rău.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Şi mă bucur foarte mult că-ţi merge atât de bine la dezintoxicare
încât te-au lăsat să ne vizitezi.
Merită să facem toate astea.
Apropo de asta,
am următoarea ta plată.
Trebuie să plăteşti când te întorci.
Îmi spui de unde faci rost de atâţia bani?
Ia te uită cine-a revenit în oraş.
Ce faceţi?
N-ar trebui să-ţi petreci Ziua Recunoştinţei cu părinţii tăi?
Da, dar mama n-a ajuns,
iar planul de rezervă al tatei era tacos şi tequila, aşa că...
Deci planul tău de rezervă este cina lui Liam de Ziua Recunoştinţei?
Fiindcă eu mă aştept la hot-dog-uri şi bere.
- În cel mai bun caz. - Staţi puţin..
voi nu vă petreceţi Ziua Recunoştinţei cu părinţii voştri?
Părinţii noştri s-au despărţit.
Mama e la Paris cu iubitul ei,
iar tata şi iubita lui sunt la nu ştiu ce ciudată
staţiune, în deşert.
Da, divorţurile sunt nasoale, nu-i aşa?
Dar...
măcar tu ai o pauză în weekendul ăsta
de la turneul tău muzical.
Cum merge treaba, superstarule?
Turneul muzical.
Da.
- De fapt, sunt... - Foarte, foarte obosit.
Aşa-i?
Dixon, ai cântat la 10 evenimente
în două săptămâni, sau aşa ceva, nu-i aşa?
Nu se poate.
Da, da, aşa ceva.
Şi...
Naomi mă caută, aşa că ne mai vedem.
Bine, acum...
Ştiu că am vrut să ţinem secretă toată problema mea cu drogurile,
dar asta a fost ciudat.
O altă parte a dezintoxicării constă în sinceritate.
Sinceritatea e grozavă,
şi, o spun din nou, mă bucur că dezintoxicarea
te ajută foarte mult.
Dar te-am acoperit
când n-ai vrut să se afle
despre problema ta cu drogurile,
poate mai bine păstrăm totul în familie, până ce se termină.
- Bine? - În regulă.
Dar când mă întorc din "turneu",
tu vei avea de dat nişte explicaţii.
Doamne, Raj, în Noua Guinee va fi...
uimitor.
Vino cu mine, trebuie să vi.
Putem sta mai mult acolo,
după ce termin cu fotografiatul,
sau putem merge într-o aventură în Australia, sau aşa ceva...ia te uită.
Glumeşti?
Ia uită-te tu la asta.
E ca şi O.C.-ul Coastei de Est.
Şi e doar la trei ore de mers cu maşina de Baltimore.
Da, asta pune la colţ Marele Recif.
Ivy, nu pot merge cu tine, bine?
Săptămâna viitoare trebuie să fiu la Johns Hopkins
pentru interviul de acceptare.
Apoi trebuie să-mi primesc diploma de student în acest semestru.
Bine, înţeleg.
Nu poţi veni cu mine.
Mă duc singură în Noua Guinee.
Sau cu Nick...în fine.
Sau...
te poţi duce altădată în Noua Guinee,
şi poţi veni în Baltimore cu mine.
Raj, doar nu vorbeşti serios, nu-i aşa?
Fii serios, e ridicol.
Am muncit din greu pentru asta.
Da, şi eu muncesc din greu
ca să-mi pun viaţa pe roate, din nou,
dar nu te deranjează să mă rogi să renunţ la tot
şi să mă duc în Noua Guinee.
Da, bine, îmi pare rău.
Doar că, nu ştiu,
credeam că vrei să fii cu mine, asta-i tot.
Vreau. Şi vom fi împreună.
Va trebui să rezolvăm problemele astea, bine?
Împreună.
Şi alte cupluri le rezolvă, nu-i aşa?
Asta-i o problemă bună, să ne plănuim viaţa împreună.
- Bine? - Sigur.
Bine...
Cred că curcanii pot zbura?
Căldura asta, din nou, omule.
Mi-e stricat aerul condiţionat.
Da, cred că asta-i o scuză să-ţi dai jos tricoul
în timpul cinei de Ziua Recunoştinţei, "abdomenule."
Nu te lua de abdomenul meu.
În sfârşit am bani ca să fac lucruri pe care nu le-am mai făcut vreodată,
şi de exemplu, o cină frumoasă de Ziua Recunoştinţei.
O fac cum trebuie, omule.
Mâncare comandată, conacul lui Naomi,
poate şi un mini concert
din partea unui artist ca tine?
Turneul mi-a consumat multă energie.
Pe bune. Data viitoare.
E în ordine. Lasă-mă-n plop.
Iau din banii de modelling şi-l angajez pe Jay-Z.
Am auzit că nu refuză chestiile astea.
Jay-Z?
Mai bine-ai folosi banii câştigaţi din modelling
să cumperi ornamente care nu-s pentru grădiniţă.
Ioi, omule!
Credeam că-i drăguţ.
Nu este?
Bine. Voi chema un florar.
Fiindcă nimic nu va strica această Zi a Recunoştinţei.
Nimic.
Când a devenit Liam atât de vorbăreţ?
Credeam că nu mai pleacă niciodată.
Dixon, termină.
Bine, am stat singur multă vreme.
Am nevoie de dragostea unei femei bune. Vino aici.
La dezintoxicare nu e ca la închisoare, bine?
Şi încă n-ai terminat.
Bine, parcă ai spus că n-ar trebui să avem încredere în sentimentele mele
în timp ce foloseam... Dar acum sunt curat.
Nu, asta-i bine.
E vremea să începi procesul de recuperare.
Tu eşti singura care ştie cu adevărat
prin ce trec eu.
Am nevoie de tine.
Nu, trebuie să poţi spune adevărul, de asta ai nevoie,
în loc de toată chestia asta cu,
"Sunt artist muzical, iau o pauză de la turneu."
Îmi pare rău, Dixon... încă nu eşti pregătit.
Adrianna...
Ştiu pentru ce vei fi recunoscător în această Zi a Recunoştinţei.
Eşti sigură că vrei să-ţi petreci Ziua Recunoştinţei cu mine,
şi nu cu familia ta?
Glumeşti?
Tata a înşelat-o pe mama, au divorţat,
şi de ani de zile nu mi-am mai petrecut o sărbătoare cu ei.
În plus, avem la dispoziţie 12 ore
până ce Liam dă startul cinei,
deci dă-ţi jos blugii şi arată-mi cât de mult ţi-a fost dor de mine.
Ar trebui să ştii
că acest număr pregătit ...lenjeria intimă,
a fost cumpărată cu gândul de a fi
ruptă...de către tine.
Ştii...
putem face şi altceva.
Putem vorbi. De exemplu, nu ştiu...
dacă te deranjează că părinţii tăi nu mai sunt împreună,
ştii?
Singurul lucru care mă deranjează
este să aud cuvântul "părinţi", în pat.
Şi ce dacă-s divorţaţi, bine?
Sunt bătrâni.
Noi suntem tineri.
Şi arătăm bine.
Ar trebui să ne bucurăm de asta cât mai putem.
Nimic nu durează la nesfârşit, aşa-i?
Cu excepţia...
sexului de revedere.
Vrei să aflii?
Îmi pare rău, sunt puţin obosit.
O putem face altădată?
90210 04x10 - "Curcan afumat" Traducerea şi adaptarea: killerino FaceBook: Killerino Serban
Bine, ar fi trebuit să mă duc la sindicatul studenţilor,
la cantină, dar se pare că fiecare persoană înfometată
de pe pământ ar trebui să vină aici.
E soneria lui Patrick?
Obişnuia să fie,
dar o folosesc la multe persoane.
Ştiu că-i tentant să încerci să faci relaţia să funcţioneze,
dar există tipi mai buni pe piaţă.
Ştiu că sunt, dar nu trebuie
să-ţi faci griji, fiindcă nu mă mai întâlnesc cu Patrick.
Cât de tare e asta?!
Am cumpărat cina perfectă pentru Ziua Recunoştinţei.
De ce... de ce nu-i maro?
Prima dată trebuie copt.
Vedeţi? Instrucţiuni.
"A însăila"? Ce naiba e asta?
Aş vrea să te pot ajuta. Trebuie să mă duc la cantină.
Şi ştii ce se spune când sunt prea mulţi bucătari.
Asta nu se va întâmpla.
Cât de obosit trebuie să fii, ca să rezişti la aşa ceva?
- Destul de obosit? - Da.
Mai bine "mort".
Şi aşa va fi Austin
dacă nu-mi explică
de ce n-am făcut sex aseară.
Ivy, tu eşti căsătorită. Cât durează
până ce dispare dorinţa de-a face sex?
Bine, nu vorbesc despre viaţa mea sexuală cu tine, drăguţo.
Bine, ce s-a întâmplat, înainte să nu se întâmple nimic?
Ce s-a întâmplat? Austin vorbea,
eu îl sărutam,
i-am spus să se grăbească şi să sară pe mine...
Nu ştiu. Nu are sens.
Sexul la comandă?
Nu e prea romantic.
Da. De parcă tu erai tipul din relaţie.
Să ştii că bărbaţilor le place să deţină controlul.
Se plimbă cu pălăria aia stupidă de văcar
ca şi cum ar fi cel mai tare din stepă.
Da, aşa este.
Bine, trebuie să găsesc
o cale de a-l face să se simtă bărbat, şi că-i la conducere.
Dar ar face bine să mă zboare de pe picioare
şi să mă trântească pe spate înainte ca Liam să termine de pregătit cina.
Cred că nu trebuie să-ţi faci griji în privinţa asta.
Ai timp.
Bine, ţi-am dat ţie ultimul fluturaş,
dar mă lupt cu tine pentru porumbul acela.
Un bărbat care crede într-o masă bine echilibrată.
Respect asta..
Eu sunt Silver.
- Greg. - Bună.
Ce te aduce pe aici, când ai putea fi
la paradă, privind, tăind panglici?
Prietenii mei sunt preocupaţi cu şcoala
şi de vieţile lor.
Din vreme ce eu iau o pauză de la ambele,
m-am gândit să ajut lumea. Dar tu?
"Strugurii mâniei".
Da, predau
un curs de literatură americană,
iar Steinbeck m-a făcut să mă simt vinovat.
La naiba cu el şi cu zugrăvirea fermecătoare
a sărăciei şi a foametei.
Ştiu.
Ce nasol să-ţi pese de oameni, aşa-i?
În plus, nu aveam altceva de făcut.
Şi mi s-a spus că aici vin
oamenii de treabă şi singuri, de Ziua Recunoştinţei.
Serios?
Da. Se pare că
am primit informaţii bune.
Să ştii că dacă
n-ai unde te duce, şi vrei
să cunoşti pe cineva, prietenii mei
pregătesc o cină, după asta.
N-aş fi prea impunător?
Deloc.
Cunosc o fată de treabă, singură,
căreia i-ar plăcea să ia cina cu tine.
Pare a fi o întâlnire.
Unde credeţi că-şi ţine Naomi termometrul pentru carne?
Pe bune?
Naomi locuia aici de o lună
până să-şi dea seama că există o bucătărie.
Aceea arată ca o pasăre de 13,5 kg.
N-ar fi trebuit să fie în cuptor?
Cuptorul se încălzeşte.
De ce nu se încălzeşte?
cred că-l foloseşte pentru a depozita pantofi.
Bine, avem o problemă cu programul.
Le-am spus că voi trece cu Ivy pe acolo, după cină,
şi se pare că asta va fi la miezul nopţii.
Stai aşa. De ce mergem acasă la părinţii tăi?
Fiindcă-i Ziua Recunoştinţei.
E o sărbătoare de familie
pe care ţi-o petreci cu familia.
Înţeleg asta, dar ai făcut planurile astea
şi nici nu m-ai întrebat
şi ai presupus că aş fi de accord?
Mai bine preferi să mergem în Big Sur
şi să ne petrecem sărbătoarea cu mama ta,
postind şi participând la o
- ceremonie ciudată? - Înţeleg.
Hai să... În fine, nu-i mare scofală.
Mergem la părinţii tăi şi-l lăsăm baltă pe Liam. Îmi pare rău.
Mulţumesc.
- Scuze, prietene. - Am făcut şi cartonaşe!
- Comandă pizza. - Nu!
Ai luat o pauză de la turneu ca să fii aici.
Mă asigur că vei primi mâncare făcută în casă.
Da, Dixon, uite,
Liam a comandat şi caserole cu cartofi dulci,
cum făcea mama. Mai ţii minte?
În prima Zi a Recunoştinţei cu toată familia
tu aproape că ai mâncat totul.
A fost cea mai bună Zi a Recunoştinţei dintotdeauna.
Da. Eu îmi aduc aminte că aveam
opt ani şi încercam să mă comport
că o familie nouă nu era gând înspăimântător.
Şi asta-i o tradiţie a Zilei Recunoştinţei,
să te prefaci că totu-i bine.
Putem să nu mai vorbim despre
zile ale Recunoştinţei ruinate, şi să o facem bună, pe asta?
Eşti bine?
Fantastic. De ce?
N-am mai făcut asta niciodată.
Voiam ca totul să fie perfect.
Mai perfect ca Ziua Recunoştinţei cu familia ta?
Sărbătorile erau cele mai nasoale, ştii? Când eram mic,
eram faliţi, mama trebuia să muncească.
Eu stăteam singur acasă şi mâncam în faţa televizorului.
Apoi s-a căsătorit cu tatăl meu vitreg,
gândindu-se că totul se va schimba.
Ai încercat vreodată s-o suni?
Nu. Ea a ales.
Oricum, m-am gândit că acum că am bani
măcar aş putea pregăti o cină bună de Ziua Recunoştinţei.
Cred că nici asta nu pot face.
Liam, ai mai mult decât bani.
Şi ai termometrul ăsta.
400 de grade, cinci ore.
Totul va fii perfect.
Îţi mulţumesc că m-ai învăţat cum să călăresc.
E înfricoşător să stau pe un animal aşa mare ca ăsta.
Lasă-l pe cal să ştie cine-i şeful şi vei fii bine.
Bine.
Doamne!
Ce face, Austin?!
Ce face?! Doamne!
Ce face?
Doamne! Doamne!
Bine, bine.
Doamne.
Mi-ai salvat viaţa.
Da, ce bine că te-am oprit.
Aproape că ai călărit un cal.
Ce naiba se întâmplă?
La ce te referi?
Te prefaci că nu ştii să călăreşti.
Fii serioasă. Frâiele îţi erau sus, călcâile jos.
Călăreşti mai bine decât mine. Mai trebuie să lucrezi la minţit, dar...
Bine, iau lecţii de călărit de la patru ani.
Încercam să te fac să te simţi bine în pielea ta.
Credeai că dacă te comporţi ca o idioată mă faci să mă simt mai bine
în pielea mea?
Nu, credeam că sexul ar fi trebuit să facă asta, dar se pare că
ai probleme cu femeile puternice!
Dacă prin "femeie puternică," te referi la un ghimpe-n coaste,
atunci da, am o problemă cu asta.
Poate, poate
că nu s-a întâmplat nimic aseară fiindcă eu vreau ceva mai mult.
Da?
Poate-ar trebui să-mi găsesc pe cineva care mă vrea!
Eşti invitata mea, drăguţo.
Austin! Austin,
nu pleca de lângă mine...plăcinţică!
Doamne.
Doamne. Bine.
Glumeşti?!
Austin, piciorul meu ... Austin...
N-am nevoie de tine!
O voi face eu!
Ajutaţi-mă! Ajutor!
Credeam că ai vrea să mergem acasă la părinţii mei.
Când ne-am căsătorit,
erai foarte încântată
că am o familie mare.
Ştii ce, Raj? Dintr-o dată
totul se rezumă la tine şi la familia ta.
- E şi familia ta, eşti soţia mea! - Bine, nu începe
cu chestia cu "soţia".
Asta nu-ţi dă dreptul să începi
să iei tu toate deciziile.
E doar o cină!
Cum adică eu iau toate deciziile?
Ştii ce? Fiindcă nu-i vorba doar de cină, Raj!
Nu mă refer la cină, bine?!
Vorbesc despre viaţa noastră, împreună.
Nu m-am căsătorit cu tine
ca să trebuiască să aleg între visele mele şi ale tale.
Nu m-am căsătorit cu tine
ca să-mi petrec şase ani din viaţă în Baltimore!
Atunci de ce te-ai căsătorit cu mine, Ivy?!
Cred că niciunul din nou nu s-a gândit că
"pentru totdeauna" va fi atât de mult.
Raj...
Nu, te înţeleg.
Ne-am căsătorit fiindcă eu eram pe moarte.
Dar mi-am recăpătat viaţa,
şi n-am să renunţ la ea.
Mă duc la medicină, Ivy.
Mă duc acasă la părinţii mei.
Şi dacă nu vrei să vii cu mine, atunci..
poate a fost o greşeală să ne căsătorim.
Iat-o!
Annie, el este Greg.
Ne-am cunoscut la cantină.
Annie e amica mea de care ţi-am vorbit.
E foarte de treabă şi este singură. Aşa-i Annie?
Da, cred că da.
Încântată de cunoştinţă.
Da, şi eu.
E nostim. Când Silver a spus că are o amică
pe care-ar vrea s-o cunosc, habar nu aveam că vei fii atât de...
reală.
Greg e profesor de Literatură Americană la C.U.
E şi poet publicat şi are diplomă de jurnalist,
şi adoră New York-ul.
E perfect, aşa-i?
Pentru cine?
Ştiţi ce?
Sticla asta ar trebui pusă în frigider.
Bucătăria?
Da, e acolo.
E drăguţ, aşa-i?
Ştiu că-i profesor şi tu eşti studentă
dar nu eşti studenta lui.
Da, chiar n-am nevoie de asta, acum.
Îmi pare rău. Sper că n-am întrecut limita.
Nu ştiu ce să zic, meriţi
să fii cu cineva care-i chiar de treabă.
Şi tu la fel.
Şi cred că la asta se gândea şi Greg
când l-ai invitat la cină.
E evident că-i aici pentru tine.
Poftim?
Poate că ai vedea asta
dacă chiar l-ai fi uitat pe Navid.
Slavă Domnului, apă.
Vino aici, căluţule.
Vino aici, dragă.
Cum te cheamă? Cum te cheamă?
Bessie, Tressie...
Vino aici, Chessie.
Nu, Jessie, Jessie,
Vino aici, Jessie. Vino aici, Jessie.
Hai, hai.
Vino. Bine. Aşa.
Vino înapoi! Vino înapoi, Jessie!
Te rog nu mă părăsi!
Cine-mi va mesteca piciorul când voi halucina?
Ca şi tipul acela din filmul acela lung?
Vai..
Vrei ceva lângă bere?
Poate un perete pe care să-l loveşti?
Toate femeile sunt nebune, sau doar Naomi?
N-am un răspuns bun la asta.
Cred că ştiu deja, aşa că...
Ştiu că-s doar o chelneriţă, nu şi barmaniţă,
- dar dacă vrei să vorbim... - Îmi ajunge să beau.
Bine.
Hartă.
Bine.
Baton de ciocolată.
Foarte frumos, Austin.
Ar trebui să-l sun pe tatăl lui.
Da!
Bine...
Trebuie să am semnal.
Hai...
La naiba.
Voi muri aici.
Bine, Doamne, Doamne, Doamne.
Doamne. Bine, nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Cheia supravieţuirii este să..
rămâi calm.
Da, da.
Mulţumesc.
Bine. Bine.
De fapt, predau literatura la CU în acest an
în timp ce lucrez să-mi iau o altă diplomă, în filmografie.
Filmografie?
Ar trebui să vorbeşti cu prietena noastră, Silver.
Da, asta am încercat.
Deschid eu.
Cred că-i tipul de la livrări, cu decoraţiile.
Da, aşa este: Liam Court, model masculin
a comandat decoraţii.
Nu e tipul cu decoraţiile.
Mamă?
Ce...?
Îmi pare rău că te-am surprins.
Am auzit de la unul dintre vecini
că ţi-ai cumpărat un bar, şi am trecut pe acolo,
iar chelneriţa ta mi-a spus că eşti aici.
Nu te-am văzut de peste un an de zile,
şi apari aşa, din senin? Ce vrei?
E Ziua Recunoştinţei.
Voiam să văd ce mai face fiul meu.
Am fost clar când am spus că ori îl alegi pe Jeffrey, ori pe mine.
- Iar tu ai ales. - Ştiu.
Şi mai e un motiv pentru care-am vrut să te văd.
Liam, nu...
Nu mai sunt cu Jeffrey.
S-a terminat.
Serios?
A fost cea mai mare greşeală făcută vreodată, că te-am pierdut.
N-ar fi trebuit niciodată să-l aleg pe el în locul tău.
Poate că a trebuit să fiu atât de mult
în afara vieţii tale, ca să-mi dau seama de asta.
Doamne...nu vreau să-ţi stric Ziua Recunoştinţei.
Voi pleca.
Mamă, stai.
Am comandat multă mâncare, dacă vrei să rămâi,
ar trebui să rămâi.
Şi tot reuşeşte, îl găseşte pe Hemingway,
care de fapt, nu mai este!
Raj nu va veni.
Ar trebui să stai lângă partenerul tău.
âGreg nu este.. Adică...
Abia ne-am cunoscut...
Eşti bine?
Nu prea.
M-am certat urât cu Raj despre locul
unde-ar trebui să ne petrecem Ziua Recunoştinţei, plus restul vieţilor noastre.
Divorţată la 18 ani,
poate că aş putea avea propria mea emisiune realistă.
Nu divorţată. E doar o ceartă.
Serios?
Ca la tine, cu Navid?
Scuze.
A venit şi-a spus-o, ştii?
A fost ciudat. A spus,
poate n-ar mai trebui să fim căsătoriţi.
- Ivy, îmi pare rău. - Nu mă pot abţine să nu mă întreb
dacă poate că are dreptate.
Dacă are dreptate? Dacă...
Dacă noi nu ne-am gândit niciodată la asta?
Voi vă iubiţi. Aţi trecut prin multe împreună.
Da, dar... Silver, asta nu ar fi trebuit
să dureze pentru totdeauna.
Ştiu că sună oribil, dar ştii la ce mă refer.
Bineînţeles că-l iubesc..
ştii că-l iubesc..
Dar câte persoane cunoşti care cunosc tipul
cu care-ar trebui să-şi petreacă restul vieţii,
când încă-s la liceu?
Poate că are dreptate.
Poate-ar trebui să terminăm cu asta,
şi să... Nu ştiu.
Să vedem ce vrem amândoi de la viaţă.
Da, poate.
Poftim.
Bună. Nu prea pot vorbi acum.
Îmi pare rău, cred că am răspuns la telefonul altcuiva.
Colleen este...
în bucătărie. O pot chema.
Desigur.
Îi voi transmite mesajul.
Bine.
Liam, curcanul miroase minunat.
Habar nu aveam că poţi găti.
Da...trebuie să ţii minte să-l însăilezi.
Nu-mi vine să cred cât de mult te-ai maturizat.
Şi succesul, cu barul,
şi afişele de peste tot...
Acelea...sunt cam jenante.
Nu şi pentru o mamă.
Astea-s...
Bună.
Liam. Scuze. Pot vorbi cu tine puţin?
Da, sigur.
Apropo de poze, vreau să văd dacă
unul dintre prietenii tăi are aparat de fotografiat,
- fiindcă aş vrea să ne facă o poză. - Yeah.
Bine... Poftim.
Ce-i ăsta?
Mobilul mamei tale.
A sunat-o Jeffrey.
Ce ticălos.
Nu-i poate da pace nici de Ziua Recunoştinţei.
Voia să ştie când va ajunge acasă pentru cină.
Mi-a spus că l-a părăsit.
Îmi pare foarte rău.
Doamne. Vă pot ajuta?
Da. Au luat foc nişte tufişuri din apropiere.
Mi-e teamă că trebuie să vă evacuăm.
Departamentul Parcurilor a văzut fum, în aer, în apropierea cărărilor,
şi din cauza căldurii şi a vântului,
riscul este destul de serios,
aşa că toată lumea părăseşte zona, ca metodă de precauţie.
Să luăm mâncarea şi să mergem la bar.
Nu, nu. Asta înseamnă că trebuie să plecaţi imediat.
Dacă nu e vreun obiect esenţial, lăsaţi-l în urmă.
Am sărbătorit Ziua Recunoştinţei şi în locuri mai rele decât plaja.
- Ştiu. - Ne vedem acolo, dragule.
Ivy, unde mergi?
Trebuie să iau ceva.
Dar vă ajung din urmă.
Bine.
Cred că mă duc acasă.
Annie e grozavă; credeam că noi...
Bine. Cred că pot rămâne să vorbim puţin.
Îmi pare rău, nu te-am putut lăsa să pleci.
Tocmai am terminat o relaţie serioasă.
Ştii? Şi nu simţeam
că-s pregătită să cunosc pe altcineva. Dar...te plac.
Şi cred că te-am plăcut din momentul în care ne-am cunoscut.
Cred că aş fi putut spune asta şi înainte,
dar sărutul mi s-a părut a fi ceva mai uşor.
Da, sărutatul funcţionează.
Ce-ai zice dacă te-aş suna şi am ieşi la o
primă întâlnire fără dezastre, şi fără sărbători?
Da, mi-ar plăcea asta.
Ultimul strigăt, sunt o persoană care ştie să asculte.
Chiar îţi place de ea, nu-i aşa?
Contează?
După cum a spus şi ea, nimic nu durează o veşnicie, aşa-i?
Până nu încerci...
Ştiu că e mult de lucru cu Naomi,
dar dacă două persoane chiar se plac, atunci merită.
Atunci tu de ce nu eşti împreună cu Dixon?
să nu te prefaci că nu e nimic
între voi doi. Doar locuiesc cu el.
Mai lipseşte să scrijelească "O iubesc pe Adrianna" în pâinea prăjită.
Dixon nu ştie ce vrea, acum.
Mi se pare că dai înapoi.
Crede-mă, eu am folosit fiecare scuză din carte.
"Nu eşti tu de vină ci eu..
Nu-i momentul potrivit...
Am cunoscut pe altcineva."
Mi s-ar putea frânge inima.
Din nou. Şi asta nu-i o scuză, e ceva real.
Dixon trece prin ceva.
E speriat şi vrea să-i fiu alături.
Dar dacă nu poate fi sincer în legătură cu asta..
Câteodată trebuie să ai destulă încredere în oameni
încât să le spui adevărul.
Ce s-a întâmplat cu marea petrecere şi cu cina?
Am fost evacuaţi.
Nu ştiu ce nebun a dat foc unor tufişuri, aproape de casa lui Naomi.
Unde-i Naomi? Credeam că-i cu tine.
Liam, trebuie să-ţi împrumut motocicleta.
Doar...da.
Nu va fi ceva elegant,
dar pun pariu că rezolvăm ceva pentru care să fim recunoscători.
E o locaţie grozavă pentru un restaurant.
Şi faţa ta fiind peste tot,
e ca şi cum ai primi publicitate gratuită.
Nu că ai avea nevoie de sfatul meu, cum să câştigi bani.
- Ăla-i telefonul meu? - Te-a sunat Jeffrey.
- Liam, pot... - Nu l-ai părăsit.
- Vreau. O voi face. - Mi-ai spus că ai făcut-o.
- De ce m-ai minţi? - Fiindcă nu credeam că mă vei lăsa
- în viaţa ta, dacă încă-s cu el. - Ai dreptate.
De ce eşti cu el?
Fiindcă nu-l pot părăsi fără...ajutor.
Ai nevoie de un loc unde să stai,
te voi ajuta să-ţi găseşti un apartament...
Mă refer la ajutor financiar.
De asta ai vrut să te întorci în viaţa mea?
Mi-ai văzut faţa pe nişte afişe,
şi-ai presupus că am bani.
Care-i planul?
Vei trăi pe spatele meu acum,
- în loc să trăieşti pe spinarea lui? - Eu nu aş spune-o aşa.
Nu ai cum s-o spui altcumva.
Ce-ar trebui să fac, să redevin menajeră?
La vârsta mea? Sunt...
E în ordine. Părăseşte-l pe Jeffrey.
Îţi voi scrie un cec.
Poţi avea ce vrei...
cu excepţia mea.
Liam...
Unde-i...unde-i Ivy?
E bine?
Da. S-a dus să ia ceva din casă.
Dar m-a sunat din maşină, deci e bine.
Când am auzit de incendiu, aproape că am venit fugind, aici, omule.
- Dacă i s-ar fi întâmplat ceva lui Ivy... - Tu ai fi cu ea.
Vezi, omule? Asta-i dragoste.
Când o persoană trece prin ceva,
şi cealaltă îi este alături, indiferent de situaţie.
Când ai avut cancer, Ivy a fost alături de tine.
N-a fost dragoste, omule.
Eu am fost un ticălos egoist.
Ce anume? Ce-am simţit acum când mă temeam pentru Ivy?
Timp de un an de zile, în fiecare zi a simţit asta pentru mine.
M-am căsătorit cu ea fără să mă gândesc
cum i-ar afecta viaţa, la ce ar renunţa.
Nu m-am gândit deloc la ea.
Îmi era teamă să fiu singur.
Bine, poate-ai fost puţin egoist,
dar nu te certa atât de mult.
Erai pe moarte.
Acum sunt bine.
Şi trebuie să încep să mă gândesc la nevoile ei.
O cină fericită de Ziua Recunoştinţei.
Fără prea mult sos.
Măcar suntem cu toţii împreună, aşa-i?
Ade, stai.
Te rog.
Prieteni, trebuie
să vă spun ceva.
După cum ştim, sărbătorile se rezumă
la petrecut timp cu familia.
Voi sunteţi familia mea.
Trebuie să fiu sincer cu voi.
Adevărul este că...
Sunt dependent de droguri.
O zi a Recunoştinţei, fericită.
Întreaga garderobă i-o las lui Annie Wilson.
Pantofii mei, rochiile, genţile de firmă...
cu o condiţie.
Să-l omoare pe Austin Tallridge!
Ajutor! Ajutor!
Bună.
Ajutor.
Sunt împotmolită aici.
Mă poţi ajuta?
Tu erai.
Şi eu mă bucur să te văd.
A trebuit să trec de două blocaje rutiere, ca să ajung aici.
Termină cu atitudinea asta şi spune-mi ce s-a întâmplat.
Sunt împotmolită,
idiotule. Asta s-a întâmplat.
Şi e doar vina ta, din cauza mândriei tale masculine
şi din cauza semnalului slab la telefon şi a ierbii tale ilegale.
Şi încăpăţânarea ta nu are nimic de-a face cu asta?
Ştii ce, nu trebuie să mă salvezi.
Bine, sunt sigură că există un camion plin de pompieri
care sunt în drum încoace, acum, cărora le-ar plăcea să mă salveze.
Nu vei fi salvată de-un pompier!
Eşti salvată de mine.
- Nu mai vorbi şi salvează-mă! - Niciodată nu vorbim!
Niciodată nu vorbim. Bine, asta-i problema.
Dacă vrei să vorbim, vorbeşte!
Părinţii mei divorţează.
Mama a cunoscut pe altcineva.
De asta n-a fost în Vegas.
Indiferent de ce crezi despre tatăl meu,
a iubit-o.
Iar ea l-a părăsit.
Ai avut dreptate...nimic nu durează la nesfârşit.
Chiar eşti un idiot, Austin, ştii asta?
Ce mai trebuie să fac
ca să-ţi dovedesc că vreau să fiu cu tine?
Am fost în alt stat. Am transmis o confesiune personală
la fiecare student, din toată ţara.
Austin, mă asculţi?
Mi-e dor de tine.
Şi eu nu plec nicăieri.
Şi doar din cauză că mi-e împotmolit piciorul.
Mă salvezi sau nu?
Eşti pregătită?
Hai, trageţi picioruşul, bine?
Hai, trage-l!
Vino.
A fost interesant, că am fost salvată.
Mai ai lenjeria aceea acasă?
Da.
Pentru sărbători de familie.
Sunt nasoale.
Ce s-a întâmplat cu mama ta?
I-am spus că mai bine prefer să-mi petrec Ziua Recunoştinţei
cu familia mea adevărată.
Îmi pare rău.
Am vorbit serios.
Am multe pentru ce să fiu recunoscător.
Am locul ăsta. Am prieteni.
Să ştii că mereu simţeam că n-am pe nimeni.
Apoi l-am văzut pe Dixon
că ne-a spus prin ce-a trecut, şi mi-am dat seama
că e ca un frate pentru mine.
Aş face orice pentru el.
Da. Şi eu.
Nu-mi vine să cred că s-a gândit că nu ne poate spune adevărul.
Dacă nu te poţi baza pe prietenii tăi, pe cine să te bazezi?
Sfinte...
- Pare cam uscat. - Da.
Plăcinta încă-i bună.
V-aţi întors.
Dacă cauţi frişcă,
să ştii că am rămas fără.
Da.
Bună, dr. Woodford.
O zi fericită a Recunoştinţei.
Annie.
Deci...
Dezintoxicarea lui Dixon pare scumpă.
Da, dar mă descurc.
Pe bune, nu-ţi fă griji.
Bine, am să ţi-o spun.
Nu te-ai despărţit de Patrick, nu-i aşa?
Fii serioasă.
Secretele şi tonul de apel
şi că ai făcut rost de atâţia bani?
Te-a înşelat.
Nu poţi sta cu un tip fiindcă are bani.
- E greşit. - Ştiu.
Şi nu stau cu el.
De unde ai bani?
Annie, sunt prietena ta.
Îmi poţi spune orice.
Am primit moştenirea.
Poftim?!
Da, moştenirea Marlei.
Şi avocatul mi-a spus să nu spun nimic, nimănui,
dar s-a rezolvat.
Chiar nu trebuie să-ţi faci griji pentru mine.
Totul e sub control.
Ura.
Nu înţeleg. Rezultatele sângelui erau bune.
Mi-au spus că-s vindecat.
Creşterea celulelor sanguine
pare a fi temporară.
Din păcate, testele preliminare
nu ne arată mereu imaginea în întregime.
N-a funcţionat tratamentul, Raj. Îmi pare rău.
Mă bucur că eşti aici.
- Ivy... - Nu, ascultă-mă.
Trebuie să-ţi spun ceva, şi ştiu ce simt
şi ce vreau, şi asta este, Raj.
Bine, aici, în albumul nostru de la nuntă.
N-am putut părăsi casa fără el.
Era de parcă te-aş fi pierdut pe tine, sau aşa ceva.
Şi nu-mi doresc asta.
Desigur, a fost o greşeală să nu ne gândim la viitorul nostru,
dar asta nu înseamnă că a fost o greşeală să fiu cu tine,
sau să te iubesc, şi..
şi m-am căsătorit cu tine fiindcă voiam să-mi petrec
restul vieţii cu tine,
şi încă vreau.
Dar eu nu vreau.
Poftim?
Ivy, eram împreună din cauza cancerului meu.
Şi nu-l mai am.
Cred că noi doi
trebuie să ne trăim vieţile, separat.
Îmi pare rău.
Traducerea şi adaptarea: killerino FaceBook: Killerino Serban