Azi ce mi-ai adus?
TERRA NOVA Sezonul 1, Episodul 9
Traducerea şi adaptarea: Shadow & Felixuca
www.titrări.ro & www.niftyteam.ro
Te mai întreb o singură dată. Ce le-ai spus şesarilor?
Doar am făcut afaceri cu Mira şi cu oamenii ei.
A fost un schimb echitabil. Medicamente în schimbul banilor.
Nu le-am oferit informaţii despre colonie.
- Unde e fiul meu? - Jur că nu ştiu.
El o ajută pe Mira să comunice cu 2149?
Nu ştiu cum face! Nu ştiu nimic.
Ştii mai multe decât îmi spui şi nu accept aşa ceva.
Aşa c-o să putrezeşti aici până când vei fi pregătit
să-mi răspunzi la întrebări, aşa cum vreau eu.
Deci ce le-ai spus Şesarilor?
Ia loc, Taylor.
Dacă trebuie să-ţi spun din nou tot ce nu ştiu,
o să fim ceva vreme aici.
Pari obosit, Tom. Odihneşte-te.
Vorbim mai târziu.
Între timp... somn uşor.
- Câte ne-au mai rămas? - Puţine.
Bine, opt.
Ba nu, zece.
Dar e mai bine decât să săpăm şanţuri, nu?
E mai bine să-ţi curăţăm peria de baie decât să săpăm şanţuri.
Eşti scârbos.
Între şanţuri, perii de baie şi lanterne drăguţe,
eu zic să ne bucurăm de Carnavalul Recoltei, nu?
E Sărbătoarea Recoltei!
Toată lumea sărbătoreşte ziua când comandantul Taylor a ajuns aici.
Foarte bine.
- Bună! - Bună! Ce se întâmplă?
Ghici cine-i vedetă în piesa de la Sărbătoarea Recoltei?
- Eu! - Nu se poate!
Ba da! Fiica noastră va interpreta tocmai rolul comandantului Taylor.
Ca să vezi!
Barba e foarte convingătoare.
O să fie. O vom încărunţi.
Tată, putem vorbi?
Da, eşti pedepsit în continuare. Mi-a făcut plăcere să vorbim, fiule.
Da? Poţi să te mişti? Poţi să vorbeşti?
- E-n legătură cu Boylan. - Da?
Ştiu că nu-ţi place de el.
Însă de când s-a închis barul,
nimeni n-a mai auzit de el şi mă întrebam dacă ştii unde e.
- E arestat. - Taylor îl interoghează?
Comandantul Taylor îl interoghează.
- Doar nu crezi că Boylan e un şesar? - Nu ştiu.
Trebuie să răspundă la întrebări destul de importante.
Doar să faci afaceri cu şesarii e un lucru destul de important.
Da, m-am prins.
Au fost doar afaceri, tată. Nu e primul care-l minte pe Taylor...
Pe comandantul Taylor...
Şi tu ai făcut-o. Crezi că locul tău e la închisoare?
Josh, nu-i vorba despre mine.
Ştiu că e doar vina mea.
Toate astea nu s-ar fi întâmplat dacă n-aş fi furat acele medicamente.
Te rog doar să te interesezi de Boylan. Atâta tot. Se poate?
Să văd ce pot face.
Avem un drum de două zile la Avanpostul medical Noua.
Raport obligatoriu la fiecare o sută de kilometri,
raport complet la sosire.
Da, dle.
Fii alert.
Mişcaţi-vă!
- Ai închis barul lui Boylan. - Absolut!
Se vorbeşte că-l ţii închis de două zile.
Asta-i procedura standard.
Da... Ceva progrese?
Vino să vezi.
Iepele mănâncă tărâţe, căprioarele mănâncă tărâţe,
numai iezii mănâncă iederă...
- A păţit ceva? - N-are nimic.
I-am condimentat mâncarea cu ceva "special".
Poate aşa se mai relaxează.
- Se pare că i-ai dat puţin prea mult. - Se prea poate.
Încă nu vrea să spună cum comunică cu Mira.
Poate foloseşte o frecvenţă securizată sau o reţea de care tu nu ştii.
Am monitorizat fiecare semnal magnetic, radio sau electronic din ultimele luni.
Folosesc altceva.
Nu cred că azi o să scoţi prea multe de la el.
Dacă nu azi, mâine. O să cedeze.
Ştii, a împuşcat un şesar şi ţi-a salvat viaţa recent.
Chiar crezi că lucrează pentru ei?
Chiar dacă nu e aşa, doar că e aici
o să-l facă mai încrezător pe adevăratul spion.
Poate aşa o să greşească.
Nu sunt tocmai motive să-l reţii.
Are informaţii. "Motive" sau nu, o să cedeze.
Vreau adevărul, mă auzi! Adevărul!
Comandante, avem o problemă cu reţeaua electrică
din noua zonă de apartamente.
Vin imediat.
Vii?
O să-i dau puţină apă. Îl mai învigorez puţin.
Boylan... bea asta. E apă.
- Eşti bine? - Vrei adevărul, Taylor?
Fiindcă eu ştiu adevărul.
Eu nu...
- E îngropat unde l-ai lăsat. - Ce anume?
Chiar lângă Copacul Pelerinilor.
- Vrei să mă enervezi? - Ce-i aia, Copacul Pelerinilor?
Apoi o să spun întregii lumi...
Atunci, totul se va sfârşi pentru tine, Taylor.
S-a terminat totul.
- Dumnezeule, Jim, ce ai în ochi? - Ce?
E o sclipire de inteligenţă. Cine-ar fi ştiut?
Imediat te las în pace.
Caut ceva numit Copacul Pelerinilor, pe harta coloniei.
De ce cauţi Copacul Pelerinilor?
De ce nu-mi spui unde e şi încheiem discuţia asta?
E marele Ficus de Bengal în care Taylor a locuit
după ce a trecut prin portal.
- Taylor a locuit într-un copac? - Da. Acolo a fost în siguranţă.
Desigur, ăsta-i un fel de mit.
Uneori, povestea e mai importantă decât adevărul, nu?
În plus, e o poveste eroică pentru a ridica moralul.
- Malcolm... - Da?
Doar... copacul?
Acolo...
După structura osoasă, e un bărbat de vârstă mijlocie...
Nu mai are braţul, de la cot în jos.
Nu-mi dau seama dacă şi l-a pierdut înainte sau după ce a murit.
Poate au fost prădătorii.
De cât timp e îngropat aici?
După nivelul de putrefacţie, aş spune, între patru şi şase ani.
O cauză posibilă a morţii?
Pot să-ţi spun doar atât. E posibil să fi fost împuşcat.
Asta ar putea fi o rană provocată de un glonţ.
A trecut prin coastă, apoi glonţul i-a ieşit din corp.
- I-ai spus şi lui Taylor? - N-aveam de gând.
De ce nu?
Când Boylan mi-a spus unde să găsesc cadavrul,
credea că vorbeşte cu Taylor.
Mi s-a părut că-l ameninţa pe Taylor c-o să-l dea în vileag.
Doar nu crezi că... Taylor l-a ucis?
Cred că Taylor ar face orice dacă crede că e-n interesul coloniei.
Acum vreau să aflu cine e victima.
- O să fac tot posibilul. - Mersi.
- Fă-o în linişte. - Da.
Către Castel, sunt Scutierul Unu. Am trecut de 400 de km. Terminat.
Scutier Unu, recepţionat. Vorbim când ajungi la 500.
Terra Nova, terminat.
Şesarii!
Afară!
La pământ!
Nu mişca!
Haideţi!
E mai bine?
De ce m-ai trimis să caut cadavrul acela?
- Care cadavru? - Lângă Copacul Pelerinilor.
Mi-ai spus că e ceva acolo. L-am găsit.
Vorbeşti şi tu cu el, Shannon?
Ce loc minunat.
E locul perfect pentru... un pui de somn la umbră...
- Ce tot vorbeşte? - Habar n-am.
De vreo 20 de minute vorbeşte aşa.
M-am gândit că poate şmecheria
cu poliţistul rău - poliţistul bun o să producă ceva rezultate.
- Şi? - Nimic.
Atunci e vremea să apară poliţistul cel rău.
- Lt. Washington! - Da, dle.
Anunţă Hope Plaza că suntem pregătiţi să primim!
Hope Plaza, suntem pregătiţi.
Foarte bine. Sam, aici e rândul tău.
Sam trebuie să meargă la baie.
Bun, pauză de baie. Mergeţi cu toţii, vă rog.
Spală-te pe mâini... Zoe, lasă barba.
Haide.
Calmaţi-vă, copii. E doar o insectă.
Uită-te mai bine! E uriaşă!
Scuze, am crezut c-o să-i muşte pe copii.
Cred că vreţi să vedeţi asta.
- Ce e? - Nu ştiu, are un fel de microcip.
Aşa comunica Mira cu spionul ei.
E echivalentul din era cretacică a unui porumbel călător.
Vrei să-mi spui că şesarii au antrenat un gândac să transporte mesaje?
Da, insectele răspund stimulilor puternic...
O anumită culoare sau mai degrabă un miros sau un sunet.
Poate şi-au dat seama cum să-l atragă între două locaţii diferite.
Trebuie să recunoaştem... e foarte ingenios.
- Nu fi atât de impresionat. - Scuze.
Cipul ăsta... Ce era pe el?
A fost deteriorat şi nu l-am putut repara.
N-avem cum afla ce mesaj a fost sau pentru cine a fost.
Dacă eliberăm gândacul, n-o să ne conducă la spion?
Din păcate, are aripile rupte. Mă tem că nu mai poate zbura.
Fir-ar să fie, Malcolm, n-ai şi-o veste bună?
Comandante, avem o problemă.
Am vorbit cu ei în timp ce erau atacaţi.
- Mira? - Ea conducea.
- Caporale, raportează. - Ştiu totul despre noi, dle.
Ce rută o să folosim, la ce oră o să ajungem, câţi o să fim acolo.
N-a avut nicio şansă.
Du-te la infirmierie. Dr. Shannon o să-ţi sutureze rana.
- Vezi ce-i şi cu restul echipei. - Da, dle.
Am organizat transportul acela după ce l-ai arestat pe Boylan.
N-avea cum să-i spună Mirei unde să-i atace.
N-am încredere în şarpele ăla. Cred că ai dreptate.
- Dă-i drumul. - Domnule...
Mark!
Am auzit ce s-a întâmplat. Ai păţit ceva?
Sângerezi...
Eşti ameţit? E posibil să fi suferit o contuzie.
Nu-i bine s-o ignori. Ştiu că vrei.. Ştiu...
Maddy... Sunt bine...
Îmi pare rău. Mi-am făcut griji pentru tine.
Nu... Să nu-ţi pară rău.
Mă gândeam că... Mi-ar plăcea să fiu atacat mai des...
L-ai identificat pe prietenul nostru?
E puţin cam complicat.
ADN-ul lui nu se potriveşte cu al nimănui care a trecut prin portal.
Poate e un pasager clandestin.
Cineva care a intrat într-un Pelerinaj fără să fie remarcat.
Problema e că n-a venit cu niciun Pelerinaj.
Adică?
Călătoria în timp lasă o semnătură moleculară.
Tot ce trece prin portal rămâne cu o amprentă de urmărire.
- Deci el n-are semnătura moleculară? - Ba da, are.
Doar că nu aparţine niciunui Pelerinaj cunoscut.
Potrivit cercetărilor mele,
a trecut prin portal între al Doilea şi al Treilea Pelerinaj.
- Cum se poate aşa ceva? - Tu să-mi spui.
- Uite ce frumos ai aranjat aici! - Am închis.
Trebuie să curăţ mizeria lăsată de oamenii lui Taylor
după ce au scotocit pe aici.
Am găsit cadavrul sub Copacul Pelerinilor.
Îmi pare rău, habar n-am despre ce vorbeşti.
Păi da, ai fost drogat şi apoi ai mărturisit o crimă.
Nu-i adevărat!
Văd că, dintr-o dată, ştii despre ce vorbesc.
N-am făcut decât să-l ajut pe Taylor să îngroape cadavrul.
Nu ştiu cum a murit sau cine e.
Te ascult.
Bine.
În urmă cu câţiva ani, eram în misiune de patrulare în afara coloniei.
Atunci erai militar. Acum cinci sau şase ani, nu?
Cinci. Ultima mea zi ca şi militar activ.
Am văzut o lumină în junglă, am auzit un zgomot...
Când m-am dus să văd ce era, Taylor era deasupra tipului mort.
Cel pe care l-aţi dezgropat, înfăşurat într-o pătură.
S-a uitat la mine şi mi-a spus: "Trebuie să mă ajuţi, Tommy Boy."
Tommy Boy, nu zău?
Chiar dacă nu crezi, Shannon, am fost prieten cu comandantul...
Nu aşa apropiaţi după noaptea aceea, însă...
- Taylor ţi-a spus ce s-a întâmplat? - Taylor era un nebun.
- Tot repeta că era vina lui Lucas. - Lucas... fiul lui Taylor?
În fine, Taylor tot repeta că Lucas l-a chemat pe tipul acela.
Că a trecut prin portal fiindcă Lucas l-a chemat.
Ce legătură are fiul lui Taylor cu moartea ăstuia?
Nu ştiu, dar aceea a fost ultima noapte când cineva l-a văzut pe Lucas Taylor.
Crezi că comandantul a fost implicat?
Taylor e un ticălos. Însă... şi-a iubit fiul.
M-ai degrabă şi-ar fi tăiat gâtul, decât să-i facă rău lui Lucas.
Ce crezi tu că s-a întâmplat în seara aceea?
Tu eşti poliţaiul, eu sunt doar un barman.
De unde să ştiu?
Poate că nu eşti un spion al şesarilor,
dar nu te preface că nu ştii câte puţin despre tot ce se întâmplă aici.
L-am obligat pe Taylor să-mi tolereze barul
şantajându-l cu secretul său.
Nu voi pune asta în pericol mergând la ghici.
Te rog să mă scuzi! Am de gând să dorm o lună.
- Malcolm, ce faci? - Asta voiam şi eu să întreb.
- Ce-i asta? - Muncă. Mă priveşte doar pe mine!
N-ai dreptul să umbli la echipamentul meu.
Sunt şeful diviziei Ştiinţifice din Terra Nova.
Munca ta îmi aparţine. Ce sunt toate astea?
Fac o autopsie.
- Pe un schelet vechi de cinci ani? - Da.
- De unde îl ai? Ce a păţit? - Asta încerc să aflu.
Îmi pare rău, dar de ce trebuie să o faci?
Pentru că nu vrei să aflu
şi nu-mi place să am secrete în propriul meu laborator.
Malcolm, nu poţi să nu-ţi bagi nasul în munca altora, nu-i aşa?
I-ai spus comandantului Taylor despre asta?
Aştept să aflu mai multe până să-l deranjez pe comandant.
Tot n-ai învăţat regulamentul de aici?
Sau faci pe proasta?
Revin cu comandantul Taylor.
Ieri-dimineaţă am găsit la uşă un bilet anonim.
Scria că la Arborele Pelerinului e îngropat un cadavru.
- M-am dus să verific şi l-am găsit. - Aş vrea să văd biletul.
- Să văd dacă-l mai am. - Aşa să faci.
- N-ai ştiut nimic despre asta? - Nu, până acum câteva minute.
M-am gândit că e un amărât ucis de Spintecători.
Spintecătorul i-a şi luat un braţ ca amintire.
Nu cred. Eu zic că-i un Şesar.
Mereu am crezut că şi-au falsificat mostrele de ADN
ca să-şi ascundă cazierele.
Asta ar explica de ce nu apare în baza de date.
Îţi mulţumesc că n-ai vrut să mă reţii din alte treburi...
Boylan, Şesarii, mă rog...
dar ar trebui să mă anunţi când apare ceva de genul ăsta.
- Nu se va mai întâmpla. - Nu-i nimic.
Eşti încă nouă, mai ai de învăţat.
Shannon.
Taylor suspectează că ştim.
Ce vrei să faci?
Nici nu ştiu cine e victima, darămite de ce a ucis-o Taylor.
Dacă Taylor crede că strângi probe împotriva lui,
nu va sta cu mâinile în sân.
Aşa-i.
S-o luăm de la capăt.
Cetăţeni ai viitorului,
suntem aici ca să oferim omenirii un nou început,
adoptând principiile justiţiei, corectitudinii şi încrederii.
Aveţi încredere în mine şi vă promit
că de acum până când voi pieri aceasta va fi o onoare.
Nu vă voi trăda niciodată.
Malcolm.
- Comandante, mersi că ai venit! - Ce s-a întâmplat?
Am aflat cu ce momesc Şesarii libelula.
E o semnătură sonică.
Spre deosebire de verii lor din epoca modernă,
libelulele din această eră au membrana timpanului pe antene
şi aud sunete de la kilometri întregi distanţă.
Am folosit un diapazon.
Am identificat frecvenţa la care reacţionează libelula.
- Nu aud nimic. - Normal, nu eşti libelulă.
E o semnătură subsonică. Doar anumite insecte o percep.
42.8 Hunzel, mai precis.
Malcolm, ţin la progresul ştiinţific,
dar nu va cum mă ajută asta să-l prind pe spion.
Destinatarul mesajului se întreabă de ce nu l-a primit.
Probabil că încă transmite pe frecvenţa respectivă.
E doar o presupunere.
Mulţi au văzut-o pe Dunham când a lovit insecta.
În locul spionului, aş fi oprit transmiţătorul.
Însă, dacă nu a făcut-o, libelula ne va duce fix la uşa lui.
Aşa cum ai sugerat tu, ieri.
Dacă n-a oprit transmiţătorul şi dacă libelula ar mai putea zbura.
Am păstrat cea mai bună veste pentru final.
I-am reparat aripile.
Malcolm, eşti un om bun. Indiferent ce ar zice lumea.
Vom elibera libelula când toţi sunt la festival.
Şi tu ne vei duce la spion, nu?
I-am pus un cip la picior ca să o putem urmări.
- Totul e în regulă? - Libelula îşi ia zborul.
Hai, amice! Zbori, insectă tâmpită!
Du-te la stăpânul tău!
Bun, recepţionez semnalul. Să mergem!
- Unde s-a dus? - E acolo, lângă sondă.
Hai, Reynolds, vii cu noi!
În urmă cu şapte ani,
omenirea a atins momentul cel mai întunecat din existenţă.
Hrana era foarte puţină, aerul era greu de respirat.
Lumea noastră era pe moarte.
Apoi s-a descoperit o ruptură în timp
şi s-a ivit o nouă oportunitate pentru omenire.
Dar cine avea să conducă această glorioasă misiune?
Comandantul Nathaniel Taylor.
- Generale Philbrick, domnule! - Bun venit, vechiul meu prieten!
- A trecut mult timp. - Prea mult.
Am luptat umăr la umăr în multe misiuni, prietene.
Acum am onoarea să te trimit în cea mai măreaţă dintre toate.
Philbrick avea un singur braţ.
Te gândeşti la ce cred eu?
Piesa încă nu s-a sfârşit.
- Să vorbim. - Bine.
Ne întoarcem imediat.
Unde vă duceţi?
Unde s-a dus? I-am pierdut urma?
- A intrat în casă. - Asta e casa cui cred eu?
- Nu se poate! - Familia Shannon.
Cadavrul chiar poate fi al generalului Richard Philbrick?
Şi-a pierdut braţul în Mogadishu. Cred că el este.
Dar am văzut la ştiri, cu câţiva ani în urmă,
că a fost ucis în America de Sud.
Nu, a dispărut, dar nu i s-a găsit cadavrul.
Dacă ai dreptate? Dacă e Philbrick?
Cine l-a trimis aici şi de ce e mare secret?
Philbrick era superiorul lui Taylor.
Ar fi fost trimis aici doar ca să-i ia comanda lui Taylor.
James Shannon, eşti arestat!
Eşti acuzat de conspiraţie
şi de punerea în pericol a acestei colonii.
În casa ta s-au găsit dovezi că ai comunicat cu Şesarii.
Lucrezi pentru Mira. Tu eşti spionul, Shannon!
- Absurd! Ce dovezi aveţi? - Luaţi-l!
- Cred că glumeşti! - Dă-i drumul! Ce...
Shannon, e mai bine să facem asta discret şi paşnic.
- Să nu stricăm festivităţile. - E o greşeală! Minţi!
- Elisabeth. - Ia-l, Reynolds.
Avem o problemă, Shannon.
La naiba, Taylor, Nu-s spion şi tu ştii asta!
Ştii ce cred eu, Shannon?
Cred că există o explicaţie raţională şi nevinovată
de ce libelula Mirei a ajuns direct la casa ta.
Dacă este aşa, voi continua bucuros căutările adevăratului spion.
Preferabil, cu ajutorul tău.
Deci dacă renunţ la anchetă, totul e în ordine.
Ne-am înţeles?
- Îmi pare rău. - Şi mie.
Nu mă voi lăsa până nu voi afla adevărul.
Dacă vrei să mă opreşti, încuie uşa şi aruncă cheia!
De ce l-ai ucis pe generalul Philbrick?
- Dacă n-o făceam, mă ucidea el. - Că n-ai renunţat la comandă?
- Ai refuzat să cedezi comanda? - Normal că am făcut-o!
Cei care l-au trimis pe Philbrick i-au trimis şi pe Şesari.
Vor să mă elimine. Să mă ucidă.
- Am aflat ce pun la cale. - Ce anume?
Ticăloşii ăia nu văd în Terra Nova o şansă pentru omenire.
Ei vor doar să exploateze bogăţiile de aici.
E o bogăţie din care vor pompa resurse infinite în 2149,
ca să-şi umple buzunarele, ca să stoarcă tot
până ce Terra Nova îşi va da ultima suflare!
Dar conducta asta nu duce şi în direcţia lor.
Fractura e unidirecţională.
Fiul meu poate schimba asta.
Ce legătură are Lucas cu asta?
A venit cu al Doilea Pelerinaj.
Nicicând nu mă simţisem mai mândru. Băiatul meu!
Amândoi aveam să construim o lume mai bună.
Dar nu ştiam... că era în cealaltă tabără,
de partea lor, de la început.
Făcea calcule pentru ca portalul să funcţioneze în ambele direcţii.
Când am aflat ce făcea,
i-am distrus cercetările.
De atunci m-a urât.
Două zile mai târziu, a fugit. M-am dus după el.
- Lucas, ce faci aici? - Îl aştept pe un prieten.
Care prieten?
Acolo, de necrezut...
era generalul Richard Philbrick.
- Ce naiba se întâmplă aici? - Îi poţi spune "lovitură de stat".
Generale?
Am venit să te înlocuiesc, soldat. Eu comand Terra Nova, de acum.
Peste cadavrul meu, domnule! Hope Plaza m-a asigurat...
Hope Plaza n-are nicio legătură.
Nu s-a ocupat niciodată de Terra Nova.
Ce vrei să spui?
În asta sunt implicaţi jucători mai importanţi.
Mai bine te dai la o parte cu onoare, Nathaniel.
Generalul a încercat să-mi ia funcţia.
Am refuzat şi a încercat să mă ucidă.
A trebuit să-mi ucid mentorul.
De parcă n-ar fi fost de ajuns, a trebuit şi să-mi înfrunt fiul.
Hai, ucide-mă!
Eşti băiatul meu! Nu te voi ucide!
Eşti un trădător! Nu mai ai ce căuta în Terra Nova.
Să nu te mai văd niciodată!
Ba mă vei revedea, comandante!
Speră să-ţi arăt tot atâta îndurare câtă mi-ai arătat tu!
Atunci l-am văzut ultima oară.
Au trecut cinci ani.
A continuat să lucreze la calculele sale.
Le scria pe stânci, ca să le găsesc.
Parcă îmi făcea în ciudă.
Şi n-ai spus nimănui, atâta timp?
Dacă oamenii din Terra Nova ar afla
că tot efortul şi sacrificul lor de a construi colonia
se bazează pe o minciună şi că riscă să nu ducă nicăieri,
s-ar da bătuţi şi nu ar mai mişca un deget.
Nu voi lăsa să se întâmple asta.
Voi lupta din toate forţele, chiar dacă o voi face singur.
Eşti liber.
Chiar nu era nevoie să mergi atât de departe.
Iartă-mă că joc dur, Jim,
dar e în joc soarta omenirii.
Fiul meu lucrează la o ecuaţie
care le va permite amicilor lui să ne distrugă căminul.
Dacă ai fi în locul meu, te-ai pleca,
i-ai lăsa să facă în Terra Nova ce au făcut cu Pământul?
Sau ai lupta?
Aş lupta.
Asta voi şi face.
- Jim? - Sunt teafăr.
Domnul Shannon este liber.
Parcă aţi zis că e spionul Şesarilor, domnule.
M-am înşelat. Spionul e încă în libertate.
Dar libelula ne-a dus direct la casa lui.
A urmărit o frecvenţă anume.
E aceeaşi emisă de încărcătorul pistolului lui Shannon.
Wash, tu şi Reynolds puteţi pleca.
Scuze pentru neînţelegere!
Chiar şi în paradis, suntem victimele tehnologiei.
- Seară plăcută! - Mulţumesc!
Libelula mea nu a urmărit frecvenţa unui încărcător de armă!
Libelula "ta"?
I-ai pus un emiţător acasă?
Dacă aş fi făcut-o?
Te-aş întreba de ce.
Distracţie plăcută la festival, Malcolm.
- Fiul lui Taylor era vinovat de tot. - Ştiu. Nici eu n-am putut să cred.
Ne aşteaptă o mare bătălie.
- Ai văzut? - Da! Ai fost grozavă!
- Incredibilă! - Mike, ai văzut?
- Comandante Taylor! - Eu sunt!
Zoe? aş fi jurat că eşti comandantul Taylor.
- E caraghios... - Da.
E caraghios. Ştii de ce?
Comandantul nu-i nici pe departe aşa drăguţ ca tine!
Dle Shannon, îmi permiteţi să vă invit fiica la dans?
Distracţie plăcută!
Du-te!
Zoe.
Bun venit la Festivalul Recoltei!
Astăzi sărbătorim tot ce am realizat împreună
şi mulţumim pentru tot ce avem.
Îi urăm "bun venit" celui mai nou colonist din Terra Nova!
Paul şi Bea Duncan au mai adus un băieţel în comunitatea noastră!
Salutaţi-l pe Alexander Nathanial Duncan!
Eu? Hai, te ţin eu!
Asta înseamnă Terra Nova.
Du-te la mămica!
Înseamnă prieteni, familii şi oameni dragi.
Vâslim în aceeaşi barcă.
Fără voi toţi, eu n-aş avea nimic.
Voi sunteţi prietenii, familia, cei dragi mie.
Astăzi îi mulţumesc fiecăruia dintre voi.
Subtitrare de Shadow şi Felixuca Titrări.ro şi Nifty Team