Prethodno u Frindu. U snovima koje si imala,
u kojima sam ja, jesi imala osećaj da me poznaje?
Stranac si. ta bih osećala? -Pogreno mesto, ljudi koje znam i volim nisu ovde.
Moram da shvatim kako da se vratim kući. -U međuvremenu,
mogu da učinim da ti boravak bude udobniji. -Ovo je već viđeno.
elim da se poveem sa tobom. Ovo moe da optereti.
Nisam prestravljen. -Dobro. -O čemu se radi u ovim ispitivanjima, uopte?
Volter i Vilijam Bel su mislili da deca imaju posebne senzorne sposobnosti.
Pa su eksperimentisali na deci. -Neka deca nisu podnela
Korteksifan, dobro kao ti. Neka su imala negativnih reakcija. Emotivnih.
Uvek si bila najjača.
Zvala sam u vezi recepta, pre nekog vremena.
Olivija Danam? -Da. -Ovo je poslednje sledovanje.
Sledećeg puta, javite se doktoru za novi recept.
Nadala sam se da mi vie nisu potrebni.
Hvala.
Prijatno veče. -Da.
Hej. -Hej.
Ovo je bizarno. -Pa, ba sam krenula kući,
ivim nekoliko blokova odavde. -Nisam to znao.
Dakle, krenula si kući? -Iz etnje. Imam glavobolju.
Sve vazduh pomae. Ti? -Pa, kuhinja im radi 24 sata,
tako da je ovo mesto bolje od većine. Prave i odličnu kafu,
ako eli da mi se pridrui.
Koliko dugo nisi spavao? -Od kad sam doao ovde.
To je puno vremena. -Teko je... Prilagođavam se novom gradu.
Da, Mogu da zamislim. -Seća se da si mi pre par nedelja rekla, ako budem
prestravljen?
Do pre par meseci sam verovao da razumem svet u kome ivimo.
Mislim, postoje osnovne istine, za koje sam mislio
da su... tačne.
Ranije sam spavao kao beba.
U blaenom neznanju.
Zna, na kraju to postane tvoj ivot. -To se i tebi desilo?
Da. U neku ruku.
Hej. -Zdravo, duo. Jesi blizu?
Da, Izvini. Skoro sam tu. Hvatam prečicu kod pozorita.
U redu. Jesi li dobro? -Nisam.
Osećam kao da me prate. -ta? Ko te prati? -Ne znam!
Ne znam. Sigurno samo umiljam. -Gde se nalazi? Zovem policiju.
Ne, Meg, u redu je! Dva bloka sam od Vilova. Halo?
Ovde Grant. Treba mi hitna na adresi 1625 Vilov.
Primljeno. Imam lokaciju. -Blagi Boe, ta se desilo ovom momku?
Je li iv? ta je to? -ta?
U ta to puca? -Ne znam. -Dek!
Ne mrdaj! Gospođo! Odstupite. -Dek!
To je moj mu! -Gđo odstupite! -Dek!
Mora da voli ovaj zadatak, Time? Mislim, gde moe da nađe peciva,
delove za kola i video igrice na jednom mestu? -Da, gdine.
Gospodin? Napredujem u svetu. Brojls ti je rekao da me tako zove?
Da bude formalan. Na taj način se ne zbliava sa zatvorenikom.
Nisi moj zatvorenik. -Onda mora da si moj telohranitelj?
Prosto zamisli da sam prijatelj. -Da, svakom 32-o godinjaku
treba prijatelj da ga nadgleda dok kupuje donji ve.
Upravo si me podsetio... Agent Brojls ti poručuje
da ti je odobrio dodatak od 200 dolara nedeljno.
200 dolara? Rasipnik. Potrebne su mi jo sigurnosne naočare.
Vidi li ih? -Ne. Evo ih.
Da ti pomognem. -Ja ću da pomognem.
Hvala.
ta je to bilo? -Nita. Ja sam pomogao. -Zaista misli da bih povredio klinca?
Dobio sam naređenje da ti ograničim kontakt sa civilima.
Nita lično.
Istraivao sam frind događaje tri godine. Nisam mislio da ću postati jedan od njih.
Kao to rekoh, nita lično.
Ime rtve je Dek Zofel.
Oko 3:30, ena je zvala policiju. Verovao je da ga prate do kuće.
Pričala je sa Dekom za vreme napada. Policija je dola 2 minuta nakon poziva.
Kada su stigli, već je bio mrtav.
Pretpostavljam da nije ovako izgledao kada je uveče izaao?
Ne. -Volteru će ovo da se sviđa.
Zato je staklo polomljeno? -Ovaj policajac veruje
da je pucao u izvrioca dela. -Dakle, moe da ga prepozna?
Ne ba. -Dakle, pucao si u prazno.
Uplaio sam se, to je sve. -Ispraznio si čitav okvir.
Ne znam ta da vam kaem. Preterao sam.
Kladim se da ne eli da rizikuje i kae ta se desilo
jer brine zbog ugleda. Ne treba da brine.
ta god da si video, koliko god bizarno izgledalo, moramo da znamo ta je to.
Ne znam ni kako da napiem izvetaj o ovom slučaju.
Mi ćemo da se pobrinemo za to, ako nam kae ta si video.
Nisam konkretno video. Ali sam osetio neto.
Na primer? Duha? -Ti si pomenuo duha, a ne ja.
Vrat mu je slomljen. -Da se nije desilo posmrtno.
Uzrok smrti moe da bude, posledica ubrzanog...
Voltere, ne razumem te. Da li ti to jede?
Crni luk iz radnje Sali. Duplo umočen u pivskom kvascu.
Fantastično. Mogao je da umre zbog skoka
adrenalina, nastalog usled straha. Valjda je zato beo kao krpa.
Hoće da kae, da je bio uplaen na smrt?
Voltere to su samo bapske priče. -Gde ti je mata?
Mora da si bila dosadno dete. -To već ignoriem.
Ima li Volter teoriju? -Nekoliko. Ali dok ne ispita, nita ne zna zasigurno.
Mogu neto da te pitam? Sve ove stvari koje vidimo...
Poput ove, da li ti ikada smetaju?
Da. Svakog dana.
Da ne odlazim kod psihijatra, glava bi mi već davno pukla.
Nije kao da priča sa porodicom ili prijateljima.
Sa kime ti razgovara?
Ni sa kime. Počinjem da mislim da je to čudno.
To prosto nije normalno, zar ne? -Moemo da isključimo duhove.
Zato misli tako? -Duhovi ne krvare.
Zdravo. Kako ti je započelo jutro? -Dosta dobro, a tebi?
Nije loe. Drago mi je da su vreli dani na izmaku.
I meni. Jesen je moje omiljeno doba. Volim kako liće menja boje.
Posle tebe.
Planira neto za vikend?
Pronali smo tri tela, slična ovom, u njegovom komiluku
u protekle dve nedelje. Zato je ovo prvo za koje čujemo?
Pre otvaranja medicinskih podataka, policija je sumnjala da su rtve
bolovale od albinizma. Vie je sličnosti nego to ljudi misle.
Valjda. Jesi nala neto? -Proverila sam bazu podataka policije,
uključujući interpol, ali je moguće da se njegov DNK
ne nalazi ni u jednoj kriminalnoj bazi. -ta je sa bolnicama?
To je na redu. -Mi ih zovemo albinosi, ali ih Kisvahili pleme iz Tanzanije zove zeru.
to jo znači i duhovi. Njihovi vračevi
ponekad koriste delove tela albinosa u napicima za sreću ili bogatstvo.
To je... -Grozno? -Da, rekao bih.
Pronaao si neto? -Da.
Postoji nekakva sluz na telu, ostaci nečega.
Nečega konkretnog? -Aha.
To su kromatoforne ćelije koje se nalaze u oktopusima, kameleonima.
Ćelije koje imaju sposobnost da premeste pigmente u telu.
To određena stvorenja koriste da ste stope sa okolinom.
Utvrdila sam identitet uzorka krvi. -Ima li ime?
Dečak Brajant. Prema ovome, uzorak krvi
koji smo pronali na mestu zločina, pripada dečaku rođenom 26 jula 1989,
u Parkvju bolnici u Njujorku. Umro je četiri dana kasnije.
30 jula 1989. -To je prilično nezgodno.
Izgleda da ipak tragamo za duhovima.
Počeli su sa automatizacijom podataka pre 20 godina. Evo ga.
Dečak Brajant. Rođen 26 Jula 1989.
Boe, nisu mu dali ni odgovarajuće ime.
Beba rođena sa genetičkim poremećajem. Pregledalo ga je preko 10 specijalista.
Niko nije mogao da utvrdi dijagnozu. Nije bilo takvih medicinskih slučajeva.
Dobro si? -Da, opet počinje da me boli glava.
Mogu ja to. -Znam da moe, ali nema potrebe.
Hvala. -Doneću ti malo vode.
Dakle, ova beba je misterija. -Pie da je umro od komplikacija
genetskog poremećaja, 30 jula, 1989. -to već znamo.
Hvala ti. U redu, dr Blejk Vest
i Tereza Defi, RN. Pitam se da li iko od njih jo uvek radi ovde.
Gđice Defi, ovo je va potpis na smrtovnici? -Da.
Moete da nam kaete čega se sećate u vezi dečaka Brajanta?
Bila sam u porodilitu kada je rođen.
Bio je tako bled. Kada ga je dr Vest podigla
svetla su mu izgorela kou. Smestili smo ga u posebnu prostoriju
bez prozora i svetla.
Kada je dr Vest rekla da je beba umrla, laknulo mi je jer vie neće da se pati.
ta je bilo? -Nikome ovo nisam rekla.
Kada su ga zbrinuli... Činilo mi se da čujem kako plače.
Bilo je tiho. Ali mislim da sam ga čula.
Valjda sam to umislila. -Da li pamti gde su ga odneli?
U privatno osiguravajuće drutvo.
Zvalo se Sajlas ili
Sajpro... -Sajproks? -Da. To je to.
Sajproks kompanija. Rečeno mi je da su radili autopsiju.
Hvala vam puno na pomoći.
U redu. -Otkud zna za Sajproks?
Jer su plaćali medicinske račune moje majke, dok je umirala od raka.
Sajproks je bila filijala veće kompanije koja se zvala Kelvin Denetiks.
Zato imam lo osećaj zbog toga?
Zato to je Kelvin Denetiks postao Masiv Dajnamik. -Sajproks, Ink.
Godinama nisam čula to ime. -Imamo razloga da verujemo
da je Sajproks, Ink. izvrilo obdukciju bebe iz bolnice pre 22 god.
Bojim se da su tvoje sumnje, tačne. -ta moete da nam kaete o njemu?
Dečak je imao nepoznat genetički poremećaj.
Bilo je pitanje dana kada će da umre. Ali taj genetički poremećaj
ga je činio pogodnim za neka... genetička ispitivanja.
Volter je otkrio specifične ivotinjske ćelije, na telu koje smo pronali.
Kromatofore. Priroda ćelijskog poremećaja dečaka
je dozvoljavala da budu ugrađene u njegov sistem,
pa je mogao da se stopi s okolinom. -Učinilo ga idealnim pijunom ili vojnikom.
Pa, bilo je vojnih primena, da. Neočekivano, eksperiment
je omogućio detetu da preivi. Neto u vezi kromatofora
je ispravilo njegovo krhko stanje. -Ti si znala za to?
Ne. -Ovo je bila prateća istraivačka ustanova,
jedna od mnogih. Ni dr Bel a ni ja nismo konkretno znali
ta se događa. Ne pokuavam da opravdam ono to je urađeno.
Govorim samo da bi to dete umrlo da nije postalo deo programa.
Moda je tako bilo bolje.
Poslaću dečakova dokumenta u Volterovu laboratoriju,
moda ima nečega u njim to moe da pomogne. -Ako nisi znala za njega,
otkud zna sve ovo? -Pre 10 god. u laboratoriji je izbio poar.
Pretpostavili smo da su svi subjekti umrli u tom poaru.
Tada smo prvi put Vilijam i ja naučili neto o Juinu.
Judin? -Tako su ga istraivači zvali.
"U-gen." Skraćeno od nepoznat genetički poremećaj.
Čitavog svog ivota nije imao odgovarajuće ime.
Pretpostavili smo da je umro. Kao to zna nije bilo moguće dokazati.
Pa... Sada mi izgleda da nismo bili u pravu.
Zigi?
Ziggy? Dođi, mac, mac.
Zigi?
Gde si?
Hej. -Hej. Uđi.
Izvini to je predugo trajalo da Brojls potpie za ove stvari.
Zabrinuo sam se. -Zbog tvoje pomoći prethodnog dana,
iznenađen sam da te nije zaposlio.
Hvala ti. -To mi je posao.
Ne, Mislim... hvala ti to me tretira kao ljudsko biće.
Nisu me gledali tako u poslednje vreme. Cenim to.
Misli da će da te vrati odakle si doao?
Maina je bila jaka da me izbaci iz moje vremenske linije. Dovoljno je moćna
Da me vrati nazad. -Valjda to ima smisla.
Nadam se. Moja najbolja ansa da se vratim kući.
Paralelni Univerzumi, različite vremenske linije. Olivija kae da će, na kraju,
sve to da mi izgleda potpuno uobičajeno. to mi je, iskreno,
teko da poverujem. Ludo je kako ni jedan od ovih izraza nije njen.
Ostavila je jak utisak na tebe? -Nikada pre nisam sreo takvu osobu.
Da, znam ta misli.
Bili ste zajedno, zar ne? Ti i Olivija. Tamo odakle si ti.
Da, jesmo. -ao mi je.
Nisam mislio da... -Ne, ne, ne. U redu je.
Olivija o kojoj priča... Nije moja Olivija.
Ovde agent Li.
Odmah dolazim. Moram da idem.
Volter ima neto da nam pokae. -Nema problema. Vidimo se kasnije.
Dobro je da si doao. Hoću neto da ti pokaem. -Je li to oktopod?
armantna je, zar ne?
Sjajna, kreativna stvorenja. Zna, one u stvari prave vrtove.
Farbaju kamenje i biljke i koljke, čak i smeće.
Uređuju ih oko svojih pećina. Poput kameleona su.
Hej, Voltere, zato smo dobili račun od 818 dolara...?
Zna da će mene da okrive zbog ovoga. -Reci agentu Brojlsu da...
nauka nema cenu! -Sigurna sam da će da mu bude drago to to čuje.
Nina je poslala neka dokumenta za tebe. -Hvala ti.
Judin. Fascinantna priča. -Voltere, misli li da Judin
pokuava da učini sebe vidljivim? Da ubija ljude
da bi ukrao njihove pigmente? -Je li to uopte moguće?
Moguće je, naravno. Vilenjaci postoje.
To bi objasnilo sluz na telu rtve.
Nisam znao ta je bilo, ali sigurno deluje kao neka vrsta provodnika.
Eto kako Judinove kromatofore apsorbuju pigment rtve.
Da se prevaziđe ono to mu je urađeno, potrebna je ogromna količina pigmenta.
Voltere, ako sam u pravu, govori... -Da.
Bojim se da ćete naći jo puno rtava.
Dođite brzo, svi!
Imam dve nove vesti. Prvo, on umire.
Ko umire, Voltere? -Na osumnjičeni. Čovek kameleon.
Proveo sam nekoliko poslednjih sati u stvaranju onoga to verujemo
da na mladić radi sebi, i ako si u pravu, Olivija,
ako pokuava da se repigmentizuje, onda... je li to reč, "repigmentizuje"?
Nastavi, Voltere. ta pokuava da uradi sebi? -Stanje u kom je rođen ga ubija.
Ako eli da okrene ono to mu je rađeno, da bi sebe učinio normalnim...
Ili ono to je njemu normalno... Onda on, u stvari, vri samoubistvo.
Hoće da kae da on truje sebe?
Da. Vraćanjem tela u smrtonosno stanje sa kojim je doao na svet.
Mada... Moda nije svestan toga.
Pa, koliko dugo je ostalo dok ne umre? -Ne brini.
Don će da bude u redu. -Olivija nije mislila na mia.
Čovek? Pa, ne bih znao. Valjda zavisi od toga koliko je uspean.
To nita ne menja. Jo uvek moramo da ga pronađemo.
Kako da ga nađemo ako ne moemo ga da vidimo?
To je druga stvar koju sam hteo da vam kaem.
Ultraljubičasto svetlo. Hajde, Joko, gde si?
Bila je tu sve vreme? -To je bio Brojls. Nali su jo jedno telo.
Počinjao sam smenu kada sam video telo. Najpre nisam znao ta je to bledo i belo.
Trebalo mi je vremena da prepoznam gospodina Rajersona.
Jesu li kamere za nadzor ispravne? -Da, instalirane su pre par nedelja.
Skoro je bilo provala. -Kaete da niko nije napustio zgradu?
Postoji alarm na sporednom ulazu, a vi ste bili na glavnom, sve vreme?
Niste se mrdali, ni do toaleta? -Ne, ponovo sam pregledao snimak, da bih bio siguran.
Ovo će da zvuči čudno. Iako mislite da nikoga niste videli,
da li su se neka od sporednih vrata, otvorila sama od sebe?
ta vi to traite?
Poručniče Brojls, pas je neto osetio! -Gde vode ta vrata?
Do gornjih nivoa! -Da li postoje izlazi iz zgrade na spratovima?
Ne! Gdine, jo uvek bi mogao da bude ovde. -Zatvorite ovo mesto.
Trebaju mi sve slobodne jedinice u Elmvud apartmanima.
Poručniče Brojls, poslednji sprat se evakuie.
Jesu li upućeni da ostave otvorena vrata? -Aha.
U redu, gasite. Sve osim liftova. -Gasite, po planu. -Primljeno.
Moji ljudi su spremni. -U redu.
Neka tvoj tim obezbedi parking garae i podrum. Ja sa jednim timom
idem na najvii sprat i sputam se dole, vi počnite ovde. Nalazimo se u sredinu.
U redu. Momci, krenite sa mnom. Uzećemo zapadno stepenite.
Ovo predugo traje. Podelimo se. Krenite. Ja ću ovaj sprat.
Neto su osetili.
Pogrean trag. To je obična majica.
Olivija, čuje li me? Olivija, javi se!
Pomozi mi, molim te. -Upravo sad razume koliko je bitno da te vide.
Tvoj ivot zavisi od toga. Ja te vidim sada.
U redu, sačekaj. Sluaj, ti umire.
ta god da je, to to radi sebi, ubija te.
Samo... dopusti nam... da probamo da te izlečimo.
Mislim da nisi ovde da bi mi pomogla da se izlečim.
Ne posle onog to sam uradio. Ako si ovde da bi mi pomogla,
to je zato to sam vredan vojsci, a oni ne ele.
da davno izgubljen eksperiment 69545 izvri samounitenje!
Ne sada, kada su me ponovo nali. -Mi nemamo nikakve veze sa vojskom.
Ovde sam da bih zaustavila ubijanja.
Čitav svoj ivot, gledao sam ih kako ive svoje ivote.
Gledao ih... Zaljubljivao se.
Da te pogleda prava osoba...
Da se spojite...
Da se u njihovim očima vidi ljubaznost.
Radost.
Prepoznavanje.
To se radi kada postoji.
Liv! Odgovori, molim te! Jesi li dobro?
Postoji naučnik sa kojim radim za FBI. Radi u Harvardskoj laboratoriji.
Ako iko moe da pomogne da vrati ono to su ti uradili...
Proveo sam svoj ivot u laboratoriji! Ne vraćam se!
Ako se ponovo podvrgne tretmanu, to moe da te ubije.
Olivija! Gde si?
Olivija! Ovde je! -Uzeo mi je pitolj.
Spenseru, javi se.
Agente Brojls. Nemamo nita.
Psi su dva puta pregledali svaki sprat. Nestao je.
Poaljimo ove ljude kućama. -Pustite ih!
Gospodine. -Kai. -Ovo treba da vidite.
Ovde je pod podrum, gde prolaze sve cevi. Izgrađen je kao usluna stanica.
Ovo je njegov dom.
Ove stvari sigurno pripadaju stanovnicima.
Kao da je zadrao suvenir iz ivota svake osobe.
Gledao ih je.
Izgleda da si u pravu. Pokuao je da se izleči.
Nije reč o izlečenju. Radi se o tome da ga drugi vide.
Mislila sam da danas neće doći.
Viđam te svaki dan. Mislila sam da si se prehladio.
Ne.
Onda je dobro. Prelep je dan, da bi bio bolestan.
Najlepi.
Zovem se Judin.
Ja sam Dulija.
Pronali smo telo Judina Brajanta. Gotovo je. -Hvala ti.
Mogla si da pozove i kae.
Samo je eleo da bude kao, svi ostali.
Kako je mogao? Nikada neće biti kao mi. Ne nakon onog, to su mu uradili.
Dakle, razmilja ta je tebi urađeno.
Čak i sa kolegama sam drugačija. Stvari koje treba da me brinu...
Da li misli da je Korteksifan moda otupeo moje emocije?
Oliv, ne dozvoli da te određuje ono to ti se desilo u detinjstvu.
I ne, odgovor na tvoje pitanje jeste, da si savreno normalna.
Barem onoliko, koliko je normalan bilo ko od nas. ivot je jedan eksperiment.
Treba da pronađe gde pripada, da pronađe svoje mesto u svetu.
Ali zar do sada već ne bih trebala da znam? -Ne mora da znači.
Pre nego to ste ti i tvoja sestra dole da ivite sa mnom, moj ivot je bio posao.
Mislila sam da nemam vremena i prostora za vas u svom ivotu.
Sada ne mogu da zamislim kakav bi mi ivot bio, da nisam rizikovala.
Znaće kada dođe pravo vreme. Znaće.
Hej. -Hej.
ta je ovo? -Doneo sam ti neto.
Samo mi veruj. Idem ja sad.
Brojls mi doputa da koristim laboratoriju.
Hej. -Hej.
Je li to naa papirologija? -Da. Upravo zavrena.
Hvala ti. Ovaj slučaj stavljamo na spisak
stvari zbog kojih se teko spava. -Taj spisak postaje sve dui.
Moda, ako se zatekne u restoranu večeras
recimo, oko 3:00, moda, moda se vidimo tamo.
Vidimo se onda. Moda.
Čisto.
Da je premestimo u krevet? -Nema potrebe.
Ionako neće da se seća poslednjih dva sata.
Kada se probudi, imaće neopisivu glavobolju.
Subtitles by dejaspo dejaspo@gmail.com