DÅ
- Jag vet inte vad som är verkligt. - Du är fortfarande i buren med mig.
Visa handen. Jag var där, jag sydde ihop såret. Det här är verkligt.
Jag är ett missfoster, men jag handskas med det.
- Det fanns ett jobb i stan. - Var är kroppen?
- Jag lät henne gå. - Du vet vad för typ av person jag är.
- Hon dödar folk, vi måste döda henne. - Hon dödade sin mamma för mig.
- Ledsen, men så enkelt är det. - Hon ska inte döda mer, lita på mig.
- Dean, snälla. - Okej.
Du är det du är, och du kommer att döda igen.
Jag är ledsen.
NU
Omöjligt.
Jag mår bra.
Nej!
Översatt av: Nikki www.SweSUB.nu
Det känns konstigt.
- Va? - Att få jobba på ett vanligt uppdrag.
Bobby ringer om något nytt dyker upp om Leviatans.
Medan får vi jobba på det här.
Jag håller med. Det känns bra med lite av det vanliga.
- Du verkar må bra. - Det gör jag.
- Förresten, tack. - För vad?
Amy. Jag vet att du inte ville släppa iväg henne, men det var rätt.
- Tack. - Visst.
Välkomna till Galenköping. Invånare: en död kille.
- Vem var han? - Matthew Hammonds.
- Han krossades till döds. - Av vad?
Hade det inte varit för den tionde våningen, hade jag sagt av en bil.
- Den reagerar. Är det ett spöke? - Med körkort?
- Körkort för mord. - Seriöst?
- Vad är det? - Ser ut som pulver.
- Svavel? - Nej, grus.
- Det kanske är som i filmen Christine? - Bilar kan inte ta sig uppför trappor.
Det är något spöklikt.
Kolla, AA-märke. Nykter i tio år.
Död och nykter. Hemskt öde.
Återkommande betalningar dyker upp här. Ett ställe som heter Janes.
Kolla upp AA-mötet, jag tar reda på vart Janes ligger.
- Jag kan inte, påskfasta, vet du. - Vi är inte katoliker.
Detaljer. Jag gillar inte AA-möten.
Han var trevlig, men plågad. Han verkade ha mycket på gång.
- Vet du vad som plågade honom? - Han höll det för sig själv.
Nåt gnagde honom, det var nästan så att han berättade sist vi sågs.
- När? - Precis innan han dog.
Han ringde mig från Neals bar och sa att han vara nära ett återfall-
-jag drog dit och talade honom ur det.
- Vet du varför? - Han berättade inte mycket.
- Kan jag hjälpa er? - Jag har några frågor om en kund.
- Visst. Är han i knipa? - Mr Hammonds är inte med oss.
- Det förklarar en hel del. - Vad då?
Han betalade tre års leveranser i förskott.
- Vem går leveranserna till? - Miss Elisabeth Duren.
Kan ni ge mig hennes adress?
Här är det.
- Elisabeth Duren. - Tio år.
- Vem var hon? - Vet inte.
Vi får gå tillbaka och ta reda på det.
Elisabeth Duren, dog i en olycka när grannen backade bilen över henne.
Ingen åtalades. Det ansågs vara en olyckshändelse.
Och ansvarig var offret på tionde våningen?
- Han kände sig skyldig. - Undra om han var full när det hände?
Oavsett hur det var kan vi leta upp flickan. Kom, så går vi.
Va?
Vi ska bränna hennes kvarlevor och låta henne vila i frid.
Det roliga tar aldrig slut.
Håll den borta från mig!
- Larmcentralen. - Jag har en hund efter mig.
- Adress? - Jag vet inte, nån restaurang nånstans.
Lugna er, vi skickar iväg sjukvårdare, var är ni?
Ännu en dag på jobbet. Ta duschen, du.
En lokalinvånare anfölls av ett vilddjur igår natt.
Vi lever i en farlig värld.
- Han var på toaletten i ett lunchhak. - Det låter fel.
Ingen såg något, en man ringde larmcentralen och skrek om en hund.
Men telefonisten hörde ingen hund.
Han verkar ha haft ett förflutet med hundar.
För fem år sen arresterades han för hundhetsning.
Han utsatte dem alltså för så mycket smärta att en död hund hämnas?
- Finns det ens hundspöken? - Aldrig hört talas om det förr.
- Låter konstigt. Hundspöken. - Spökbilar, då?
Men det låter vettigt att hämnas på han som dödade dig.
Jag dömer ingen, men han tycks ha förtjänat det.
Kanske, kanske inte.
Han blev åtalad, fick villkorlig dom och började arbeta på ett djurhem.
- Han var tvungen. - Till en början.
Han jobbade kvar och samlade ihop en massa pengar till djurhemmet.
- Folk förändras. - Säg det till spökhunden.
- Gör dig ordning. Vi drar. - Va?
Va? Inget.
- Mår du bra? - Toppen. Nu kör vi.
Gissa vad jag hittade. Rött grus under naglarna.
Som hos den andra killen.
Måste ha varit ett ställe här i närheten.
- En äppelgård? - Det röda gruset är bra för äpplena.
Vad intresserad jag skulle vara om jag åt äpplen.
Gården är gammal, övergiven och några hundra hektar stor.
Hundra hektar? Det kommer att ta ett helt år.
- Mår du bra? - Han hoppade just framför en bil.
Vill du ha hjälp?
Vi drar innan du blir överkörd.
Berätta vad som hände.
Jag ser att ni är snälla människor, men ni kan inte hjälpa mig.
- Varför inte? - För allt det här är osannolikt.
- Ni skulle inte tro mig. - Försök.
- Jag blev precis dömd till döden. - Vad hade du gjort?
Jag rånade en spritbutik, och dödade paret som ägde den.
- Jag tänkte inte, jag var ung. - Ung? När hände det?
- 1981. - Och du dömdes nu?
- Jag kom just ut ur fängelset. - Jag fattar ingenting.
Jag satt inne i 30 år. Jag blev villkorligt frigiven.
Skulden frias man inte från, jag tänker på det varje dag.
- Vad sprang du ifrån? - Jag sa ju det. Rättegången!
Jag satt vid baren ena stunden, i nästa blev jag anfallen-
-och sen var jag i rättssalen. - Rättssalen?
- Nej. Det fanns en domare i en lada. - På äppelgården?
- Vilken bar var du på? - Neals bar.
Samma ställe som Matthew var på innan bilolyckan.
Hundkillen var kanske också där? Finns det nåt mer du vill berätta?
- Ni tror mig. Vilka är ni? - Specialister på galenskap.
- Hade domaren ett namn? - Nej, men det fanns konstiga symboler.
Minns du hur de såg ut? Kan du rita dem åt mig?
Ursäkta oss. Kan vi prata i enrum?
- Vad är det? - Vad det är?
Vi har ett fyllo, hundhetsare och en mördare.
Vi har ett svartvitt fall här. Jag hejar nästan på spökena.
- Som du sa, vi kan inte döma någon. - Skitsnack. Vi dömer hela tiden.
- Ska jag bara ignorera det han gjort? - Vi har skjutit folk, mer än två.
När de spökena kommer efter mig har de goda skäl.
- Vill du inte jobba på fallet mer? - Jag vill bara ha ett normalt fall.
- Jag ska försöka hitta ladan. Du? - Jag ska kolla upp baren.
- För att arbeta eller dricka? - Har inte bestämt mig än.
Vad händer? Vart tog han vägen?
Allt är bra. Vi åker tillbaka till gården.
Jag går inte tillbaka. Den är röd, den sticker ut. De är där ute.
- Vilka? - Paret jag dödade.
- Nej! - Du är säkrare med mig.
- Nej. - Okej, visst.
Du måste stanna innanför cirkeln tills jag kommer tillbaka.
Den skyddar dig. Lita på mig. Jag försöker hjälpa dig.
Stanna där.
Bobby, hej. Kan du kolla upp några symboler åt mig?
Ursäkta mig.
- Hej. - Nu vet jag varför folk kommer hit.
- Vad ska du dricka? - En Skotsk whisky.
Jag tar en dubbel whisky istället.
- Jobbar du nattskiftet? - Vill du komma regelbundet?
Nej, jag har några frågor att ställa. Jag är polis.
Det tror jag på. Du ser ut att ha sett saker.
Jag har varit ledig hela veckan, men Frank kommer tillbaka imorgon.
- Ge mig en till. - Kärlekslivet eller jobbet?
Två dubbla glas, då brukar det vara något fel. Jag heter Mia.
Tuff fråga. Jag heter Dean, förresten.
Jag är som en fångad räka med oändligt mycket alkohol.
Dela med dig.
- Gillar du höra på andras problem? - Jag blir nyfiken. Ibland.
Det är jobbrelaterat.
Har du någonsin gått bakom ryggen på någon för att du varit tvungen?
Känner du dig skyldig?
Om du var tvungen att göra det är det onödigt att känna sig skyldig.
Det finns inte nog med tid för att dra hela historien.
- Du kanske ska ta det lugnt. - Jag ger bra dricks när jag är full.
Jag slutar om en timme så däcka inte.
- Då tar jag nog en öl. - Så bra.
- Vad har du hittat, Bobby? - Symbolerna är definitivt egyptiska.
- De dödas bok. - Bra nyheter, alltså?
Verkar vara guden Osiris. En riktigt auktoritär typ.
Får han tag på en är han domare, jury och bödel.
Enligt sägner kan han se in i människors hjärtan.
Han väcker skuld, om han hittar minsta lilla skuld är man dömd.
- Vad gör han här? - Han dyker upp slumpmässigt, gör sitt-
-och drar.
Det är allt, men du vet vad det här betyder.
- Vi måste hitta honom innan han drar. - Nej, idiot.
Ni måste dra illa kvickt. Han dras till folk med skuldkänslor.
Vem tycker du passar in i den beskrivningen?
Det var ett tag sen, men ta det lugnt. Bara att ta det varsamt.
Du är Dean Winchester, det här är din grej.
Tredje meddelandet. Bäst för dig att du inte är full.
Ring mig. Det är viktigt.
Äntligen! Vem är det här?
Jag plockade upp telefonen från marken.
- Är det här Deans telefon? - Ja.
- Han skulle möta upp mig. - Var är du? Jag kommer.
Nej, snälla. Jag är ledsen.
- Snälla. - Du gjorde det mot oss.
Jag hoppas han mår bra.
- Var hittade du mobilen? - Där.
Tack.
Fint jobb med symbolerna.
Sluta skruva på dig, kedjorna tar du dig inte ur.
- Vill du höra anklagelserna? - Vem hoppar på en full man vid en bar?
Du och bartender hade en fin konversation.
Några drinkar och skuldkänslorna bara flöt fram.
Du tjuvlyssnade? Gulligt.
På tal om det, ska du bara stå där ute, Sam?
Du hittade oss, bra jobbat. Du vet nog vem jag är också?
- Ja. - Har du lust att berätta?
Osiris, en egyptisk gud.
- Gå iväg nu, Sammy. - Jag borde stå inför rätta.
- Det bestämmer jag. Gå iväg. - Han har rätt till en advokat.
Låt mig försvara honom. Ska du inte respektera hans rättigheter?
Visst, varför inte?
- Du är inte en advokat. - Jag har en påbörjad utbildning.
Ja, påbörjad.
Då börjar vi.
Listan av vittnen är oändlig.
- Jag protesterar! - Får jag prata klart?
Nej, det här är orättvist!
Orättvist? Föråt.
Vidare. Jag gör det här enkelt. Jag kan kalla tre vittnen.
Jag protesterar! Vittnena kallas utan föregående avisering.
- Bra där. - Jag såg det på TV.
- Mycket bra. Protesten nekas. - Varför?
För att jag är domaren.
Sluta protestera annars hålls du för förakt mot domstol.
Alltså, dör du.
Låt mig föra fallet vidare.
Åklagaren kallar Joanna Beth Harvelle till vittnesbåset.
Det var längesen.
- Tala om vad ni heter. - Jo Harvelle.
Vad har ni för förhållande till Dean Winchester?
Vi arbetade ihop.
Är det sant att ni beundrade honom?
Som jägare, som en kille som är kaxig.
- Ni såg honom som en mentor. - Det skulle jag inte säga.
- Hur skulle ni säga? - Jag vet inte.
Jag litade på honom, om ni försöker säga att han var ond...
- Var det svårt? - Vad?
Att arbeta med honom, med tanke på dina känslor.
- Nej, vilka känslor? - Ni gjorde en hel del för honom.
Jag vet vad ni menar och ni har fel.
Han hade inget att göra med ert första fall, alltså?
- Så var det inte. - Inga känslor alls?
Du hade gjort samma val...
...till och med det i järnaffären.
- Där, med stubinen. - Visst, lägg ord i munnen på...
Håll koll på honom, herr advokat. Annars åker tungan av.
Ert vittne.
- Din far, var han död? - Det var han.
- Ditt förhållande till honom? - Bra.
- Du beundrade honom. - Det gjorde jag.
Började du jaga för att imponera på han där-
-eller för att du ville vara som din far?
Jag ville vara som pappa. Absolut.
Dean, jag vill inte...
Ni får en stund för att tala ihop er.
Sen kallar jag på nästa vittne.
Vem är nästa vittne? Verkar som om du skulle veta.
Jag har inte en aning. Det här är som taget ur en TV-serie.
Nästa vittne!
Åklagaren kallar på Sam Winchester till vittnesbåset.
- Det här är inte livet du väntade dig. - Lite annorlunda var det.
- Du skulle bli advokat, gifta dig... - Det var längesen.
Var du inte ute ur familjebranschen innan Dean släpade med dig igen.
Sanningen nu.
Det är invecklat.
Men det hade en Dominoeffekt. Han dök upp, din tjej dog.
- Det var inte hans fel. - Och inte det som kom efter heller.
All död, blod, inget av det är direkt Deans fel.
Tror du inte att han släpade med dig in i röran för att inte vara ensam?
- Nej, jag skulle ha hamnat här ändå. - Det vet du med säkerhet.
- Rätt så säker. Bergsäker. - Jag tror dig.
Om det var jag som skulle övertalas...
Jag bestämmer ingenting.
Jag bestämmer inte över Deans skuldkänslor.
Jag väger det som redan finns där.
Det här handlar endast om vad han känner djupt inombords.
Han bestämmer.
Om Dean tror på att han är oskyldig, då är han det?
Om, om han tror att han är det.
Jag drar fram det förflutna för att se hur han känner.
Folk vill bli dömda. Det vill de verkligen.
När hjärtat känns tungt är det befriande med straff.
- Jag kallar Dean som vittne. - Det gör du?
Det finns en procedur att följa, men visst, jag tillåter det.
Visste du att Jess skulle dö om du kom efter mig?
- Självklart inte. - Är du synsk eller?
- Det är en fråga. - Nej, definitivt inte.
- Varför känna sig skyldig då? - Det låter inte vettigt, så, nej.
- Jo, då? Dödade du henne? - Nej.
Du känner dig inte skyldig, men är ledsen för att hon dog?
Ja, så är det nog.
Jag gillar din stil, Sam. Mycket fängslande.
- Känns det som det är ditt fel? - Nej, inte riktigt.
Är ditt hjärta tungt av skuldkänslor, eller är det annat som inte angår honom?
- Det du sa, det andra. - Då har jag gjort mitt.
Mycket bra, båda två.
Jag gillade det och därför frågar jag dig-
-ska jag kalla på det sista vittnet?
Du ville inte låta henne gå men det var det enda rätta.
Eller räcker det nu?
- Vad pratar han om? - Det räcker, döm nu bara!
- Han ger ju oss mer tid! - Det spelar ju ingen roll!
Behöver ni tid? Är ni klara?
Jag har kommit fram till en dom.
Du, Dean Winchester, har ett skyldigt hjärta.
Du döms till döden.
Se till att snabbt uträtta dina oklara ärenden.
Men fan, jag sa ju till honom.
Osiris hade fått tag på honom ändå.
Vi har tid, vi listar nog ut nåt.
- Bobby, vad har du hittat? - Ett sätt att få Osiris att försvinna.
- Det behöver vi. - Han försvinner i några århundraden.
- Det har funkat några gånger. - Det är alltså tillfälligt?
Det räcker ju. Vi sätter plåstret på såret och-
-låter en jägare i rymddräkt ta hand om det i framtiden.
Du måste hugga honom med en shofar.
- En shofar? Var hittar jag en sån? - Inte en aning.
Men se till att den är vass, du får nog bara en chans.
Tack.
Shofar används av judar en gång om året.
- Vart ska du hitta en nu? - Synagogan?
Stjäla från ett tempel? Snacka om lågt.
Du ska avrättas. Sluta skämta. Ge mig nycklarna. Jag kommer snart.
- Han ska skicka Jo efter mig. - Du är en jägare, du klarar av spöken.
- Föreslår du att jag dödar henne igen? - Du dödade henne inte. Jag skyndar mig.
Du kan komma fram nu.
Du är nog inte här för biktning.
- Jag skulle aldrig göra så här. - Jag vet.
Det verkar som om det här är en skruvad version av öga för öga.
- Det är okej. - Nej, det är det inte.
- Du förtjänar bättre. - Nej, du förtjänade bättre.
Jag levde ett bra liv.
Den där domaren hade rätt vad gäller mig.
- Nej, det hade han inte. - Du var ett barn.
- Inte alls. - Du och Sam.
Jägare är aldrig barn. Jag var det aldrig.
Det var inte ditt fel. Det var inte ditt ansvar.
Jag ville inte göra det själv. Vem vill det?
Jag borde ha skickat hem dig.
Det hade varit kul att se.
- Han hade rätt om en sak. - Att du var kär i mig?
Håll mun.
Du ansvarar för en massa som inte är ditt ansvar.
Det blir mer uppenbart när man är död.
Då kan du nog se att jag är 90 % skräp.
- Vad händer om jag ger vika för det? - Vill du dö utan att få veta det?
Dean, det är dags.
Kom igen. Jag var en jägare, jag känner till alla trick.
- Han tvingar mig till det. - Det är okej.
Såg hon ut att ha ont?
Nej, hon tynade bara bort.
Hon såg lite gladare ut.
Jag måste fråga, varför erbjöd du dig till att försvara mig?
- Han tänkte slänga ut mig. - Du skulle ha blivit en bra advokat.
- Jag klarade mig knappt. - Det var inte ditt fel.
Du var övertygande.
- Vad pratade han om? - Vad då?
- Det sista vittnet. - Har inte en aning.
Det kan vara precis vem som helst.
Jag förstår varför han kom efter mig, men...
...varför skippade han dig?
Jag känner mig inte skyldig längre.
Jag mådde dåligt rätt så länge. Hela livet, i stort sett.
Har du gömt undan lyckopiller?
Helvetet. Det är inte logiskt, men...
Jag gjorde mycket dåligt och nu har jag betalat av min skuld.
- Och nu är allt borta och bra? - Nej, det kommer aldrig försvinna.
Ibland ser jag Lucifer när jag borstar tänderna-
-men det känns som det förflutna är det förflutna-
-och att jag äntligen kan gå vidare.
- Lättare sagt än gjort. - Det håller jag med om.
Jag vet inte om jag ska känna avundsjuka eller bli orolig.
Vänj dig. Jag vill inte låta töntig, men det känns bra, Dean.
Du kommer att bli rolig att åka med.
Översatt av: Nikki