Skynda er. Jag vill inte missa "Light my fire".
Hon vill bara suga av Jim Morrison.
- Vill du följa med på The Doors, Maria? - Jag kan inte.
- Jag har ett anatomiprov i morgon. - Du är en sån tråkmåns, Maria.
Låt henne vara. Vad har hon nånsin gjort mot er?
- Hon vägrade att be för mina synder. - Jag hoppas du får gonorré
Precis, sånt behöver ju inte ni flator bry er om.
AKUT SMÄRTA
Du har hjärtat på rätt plats, det är huvudet jag oroas över.
Glömde du din pessar?
Man kan få gonorré även fast man har en pessar.
- De där slamporna... - Strunta i det.
Ursäkta att jag stör, men jag är skadad och behöver hjälp.
Det här kan svida lite.
- Hej, Les. - Väntade du mig?
Du verkade stöta ihop med en intressant person nere på trottoaren.
Tror du att Jesus kommer att frälsa dig?
Jag är redan frälst. Det är vi alla.
Jag kan inte hitta orsaken till blodet. Det finns inget sår.
Försök inte! Det kommer bara att göra det värre.
Feta Patty, Feta Patty.
Jag antar att du skötte det med ditt vanliga skarpsinne och finess.
Du är ju lite hårdhänt när du ska lösa såna saker.
Det är syftet som räknas. Jag har ett genuint intresse i det där.
Det var en överraskning, Les. Allt skvaller jag har hört genom åren...
Vakna, sötnos.
Sätt på dig det.
Gör det.
Nej, inte över dina kläder. Ta av dig dem.
Snälla... Jag är oskuld.
Strippa.
Det finns inga regler, Les. Han är en väldigt sjuk man.
Jag sa ju att Jesus inte kan frälsa mig.
Herren Gud, jag accepterar mer än gärna Dina händer med all dess oro,-
-smärta och plåga, vilken död det än blir, är jag glad att jag får bli Din.
Amen. Herren Gud...
...jag accepterar mer än gärna Dina händer med all dess oro,-
-smärta och plåga, vilken död det än blir, är jag glad att jag får bli Din.
Amen.
Man kan inte knäcka en sån som Rossi. Han är inte klar. Du är överträffad.
Fick du tag på honom, så skulle han kanske knäcka dig. Har du tänkt på det?
BÃ¤st att du bestÃ¤mmer dig, Laura. Jag ger dig ett broderligt rÃ¥d.
AvgÃ¥ elegant.
NUTID
Ursäkta.
Vad tänker en hjärnskrynklare på när en smart patient väljer att tiga?
- Jag tror att ni tänker på sex. - Tänker du ofta på sex?
Jag tänker särskilt på en tjej. Din dotter.
- Jag runkar när jag tänker på henne. - Jag gillar inte att du talar om henne.
Vill du inte veta vad jag gör med henne? Jag lägger ner henne och smeker henne.
Får henne att spinna som en kattunge.
Hon är oskuld. De blir så lätt våta.
Tänker du på det när tillfredsställer dig själv?
Ja, faktiskt. Jag runkar oftast för att få bort synerna.
Blod och massmorden.
Jag vill få bort de tankarna och du hjälper mig inte.
Vi har ju bara jobbat tillsammans i några veckor.
Du är väl en sexuell varelse? Violet berättade om din otrohet.
- Hon var inte mycket äldre än Violet. - Tiden är slut nu.
- Det accepterar jag inte. - Vår tid är slut, Tate.
Jag trodde vi hade en överrenskommelse. Måste jag byta nummer?
Jag är gravid.
Översättning: Robfors
www.SweSUB.nu
- Jag trodde att du hatade rökning. - Jag har börjat igen.
Jag kan inte sova. Jag är rädd för allt.
Det som överföll mig var inte mänskligt. Du såg den andra saken med.
Han försökte bara att skrämma oss.
- Vad sa du till dina föräldrar? - Jag sa att jag blev överfallen av nån-
-som ville ta min Chanel. Jag kunde ju inte säga att jag skulle hämta kokain.
Jag var tvungen att göra en fejkad polisanmälan.
- Hur djupa är såren? - Djupa.
Jag kan inte sluta att tänka på den där munnen.
Det var en mask. Han ville bara terrorisera dig.
- Den där hatten är inte riktigt du. - Den har ett syfte.
Jag har blivit gråhårig av skräck. Det stod på nätet att det var möjligt.
Tror du på Djävulen?
Nej.
Det gör jag. Jag har tittat in i hans ögon.
Kolla till Violet.
- Har vi haft inbrott? - Gå upp igen.
Jag ringer polisen.
Gå hem, Addy.
Kom nu.
- Polisen är på väg. - Ring och avbryt, det var bara Addy.
Nån ska få kolla dörrarna och fönstren. Kommer missfostret in, så kan alla det.
- Kalla henne inte det! - Mår du bra? Du skakar ju.
Jag har inte spytt, Ben.
När jag var gravid med Violet kräktes jag två månader i sträck.
Det är nåt fel på barnet.
Såklart du tycker det, efter allt du gick igenom med din senaste graviditet.
- Din ångestnivå måste ju vara skyhög. - Sluta diagnostisera mig.
Vet du hur jag känner? Det här barnet är orsaken till att vi flyttade hit.
Den är vår räddning, Viv.
Jag drar och drar och Karen Carpenters skitmusik fortsätter bara spela.
Klyvd på mitten, som av nån jävla Ginsu-kniv.
Jag känner mig omkring, som typ: "vad fan, var är mina ben".
Det låter fruktansvärt. Hur ofta har du drömt det?
Typ tio gånger. Det är inte mycket som skrämmer mig, men det här är hemskt.
Som när jag är med en kille och han rör min mage, så blir jag helt konfys.
- Är det kusligt att bo i Mordhuset? - Ursäkta?
Menar du brottet som skedde här?
- Visste du om det innan du kom hit? - Du är ju med på Mordhus-sidan.
Jag trodde du hittade mig genom skådespelerifackets försäkringslista.
Jo, visst. Men sen när jag kom hit så kunde jag knappt tro mina ögon.
Jag tänkte att det här måste vara min turdag.
- Hur går din karriär. - Ganska segt.
- Skedde morden härinne? - Jag vet inte, Bianca.
Jag är mer intresserad av din mardröm. Har du nånsin blivit sexuellt utnyttjad?
Antastad? Nej.
Det låter som om din dröm är ett sätt att dämpa nån emotionell smärta.
En del av dig känner sig avskild, avstängd.
Du sträcker dig efter det, så som du trevar efter dina saknade ben, men...
...allt du hittar är en blodig stump.
Vad tror du kan vara avstängt inom dig, Bianca?
Jag vet inte. Jag tror bara att jag är rädd för att bli klyvd på mitten.
Mrs Langdon? Det är Ben Harmon, Tates terapeut.
Jag kan inte ha din son som patient längre.
Du ska få numret till en annan psykiater som jag tror kan hjälpa honom.
För att din son har passerat gränsen med min dotter.
Vad skumt.
- Jag trodde att du hade åkt. - Jag vändes om.
- Hur många rum finns det i huset? - Ett ögonblick, Mrs Langdon.
Jag föredrar att patienterna använder huvudentrén.
- Jag känner mig så nervös. - Möta din fruktan ansikte mot ansikte-
-är det bästa du kan göra. Du var modig i dag.
Jag måste...
Ursäkta mig. De är ju tonåringar. Jag förstår din oro.
Jag känner mig inte bekväm med att fortsätta behandlingen här i mitt hus.
- Varför ser jag inte ut som de här? - För att du inte var född sån.
- Du kläcktes med andra förmågor. - Som vad?
Jesus Christer, jag vet inte. Fingermålning.
Ge mig kräksirapen från skåpet där. Den bruna flaskan.
- Blir dina muffins godare nu? - Nej, det här ger ingen smak.
Det här skapar våldsamma magsmärtor och ibland inre blödningar.
Spotta i det.
- Hej, Benjamin. - Vad vill du?
Min högsta önskan är nog att få stå på en scen.
Vet du vad som hindrade mig? Rädsla över vad familjen skulle tycka.
Nu är de ju, du vet, döda och jag har obotlig cancer, så jag tänkte...
...kanske skulle jag göra det. Jaga den där drömmen.
Vilken dröm jagar du? Eller ska jag säga, vilken dröm jagar dig?
- Lämna mig ifred. - Vad som än sliter sönder dig,-
-så vet huset redan om det. Det kommer använda det emot dig.
Det handlar inte om huset. Det handlar om vad jag gjorde!
Jag var otrogen mot min hustru! Hon heter Hayden.
- Hon vill att jag ska åka till Boston. - Jag försöker att inte döma dig.
- Du mördade hela din familj. - Ja.
Men jag var aldrig otrogen.
- Gissa vem som ringde idag. - Du har inget val.
Du måste göra det hedervärda för att rädda din familj. Du måste ljuga.
Ginny Blevens.
Den där överviktiga flickan jag behandlade för två år sen.
Hon har försökt att begå självmord.
Hon vägrar att prata med nån på sjukhuset.
Hennes föräldrar bönar och ber att jag ska åka dit i nån dag eller två.
- Vet du vad du är, Ben Harmon? - En idiot.
Du är en bra man.
- Knack-knack. - Det passar inte så bra just nu.
Jag ville bara ge er en fredsgåva för att Addy stört er nattsömn.
Jag tror att jag får börja spänna fast henne igen om nätterna.
Jag är ingen muffinsflicka, men jag uppskattar det.
De är inte till dig. I din ålder?
Då kunde du lika gärna limma fast ett smörpaket över röven. De är till Violet.
- Nu ser jag ju blommorna. - Kanderade violer.
De är köpta på en underbar mexikansk marknad på Alvarado Street.
Du kan få namnet, bara du inte går dit efter solnedgången.
- Vad? - Du är med barn.
Jag har ett luktsinne som ett tryffelsvin.
Jag kände lukten av den lilla ängeln så fort jag klev in. Feromoner.
Är Violet hemma? Jag skulle vilja ge henne dem personligen.
- Jag älskar botgöring. - Nej, hon är inte här.
- Jag kommer tillbaka. - Constance?
Det här är en knäpp fråga, men känner du lukten av nåt annat angående barnet
Två sockerbitar och hälften mjölk.
Är du orolig över nåt speciellt?
- De där är till Violet. - Hon kommer inte att äta upp båda två.
Om du hade vetat om Addy innan hon föddes,-
-skulle du ha gjort nåt då? Du sa, om testen funnits förut så hade du...
Tro inte att jag inte tänkte på det. Även efter hon fötts.
Lämna den lilla klotögda ute i kylan. Det är så de gör i Kina.
Men en mor vänder aldrig ryggen åt sitt barn.
Alla mina var äkta kärlek.
- Har du fler barn? - Jag har fyra.
Jag skulle ha slutat efter den första.
Mitt moderliv är fördömt. Min make var exakt lik Van Johnson.
Man kunde tro att vi skulle få små keruber.
Men det var aldrig menat att bli så. Jag tror att vår skönhet...
- ...var en förolämpning mot gudarna. - Hade alla fyra Downs?
Eller nån likande sjukdom. Förutom en.
Han var en avbild av kroppslig perfektion.
Han var min gåva. Men jag förlorade honom till andra saker.
Ditt barn mår bra. Nog med sorgprat nu.
Då åker jag. Vad ska vi göra med Addy, Constance?
- Muffins! - De är inte till dig.
Moira, raring. Lägg undan de här till Violet.
Familjen Harmons vill gärna synda på min generösa gåva.
Och glöm inte smulorna på bordet. Moira och jag har känt varandra länge.
Är det inte så? Jag har även haft henne anställd.
- Jag hoppas damningen har förbättrats. - Din humor har alltid varit en fröjd.
Finns det nåt mer fantastiskt än löftet om ett nytt barn?
Eller nåt mer förkrossande när det löftet bryts?
Jag bär ut den här till bilen.
Tack.
Är alla lika galna?
- Jag önskar att du kunde följa med. - Jag med.
- Jag har ju sänkt. Vad vill du? - Får jag komma in?
Vår knasiga granne har bakat muffins till dig.
En kanderad viol. Vad fiffigt.
Vill du se nån film? Vi kan ju ha tjejkväll nu när pappa är borta.
- Nej, tack. - Det kan ju vara kul att umgås.
- Jag kan inte. Läxor. - Är du arg på mig?
Ät den du, eftersom du äter för två nu. Tror du jag är dum?
Du har slutat att dricka vin till maten och du har blivit plufsig i ansiktet.
- Jag hade tänkt berätta det ikväll. - Det finns risker att få barn efter 40.
- Vill du prata om det? - Nej, tack. Det är lugnt.
Ett barn kommer inte göra så att pappa och du håller ihop.
Jag uppskattar verkligen din optimism.
Kom igen och säg alla elaka saker.
Jag tycker att du är svag.
Tack, Ben. Bara tills det är över.
Jag förstår. Det är det minsta jag kan göra.
Vi befinner oss på en öde ö.
Jag har kommit över oss. Vad säger det om mig?
Ligga med en gift karl, min lärare. Kunde jag vara mer mönstergill?
Jag vill inte vara sån längre.
- Jag behöver bara ditt stöd just nu. - Det har du.
När jag tänker på hur jag ligger på det där bordet imorgon bitti...
Det är bara så sorgligt. Vårt barn.
Det var aldrig menat att vara så.
Till dig, Hayden, för att du hanterar det här med fattning och mognad.
Bara för att tala klarspråk, jag sover på soffan i natt.
Jag behöver dig bara tills allt är över. Sen går du tillbaka till Sankt Vivien-
-och jag går tillbaka till personlighetsteorier och psykopatologi.
Det är ju inte så illa.
Pizza!
Skojar du?
- Jag ska bara kolla... - Sa du "inga samtal" alldeles nyss?
- Ge mig mobilen. - Nej, Hayden.
Så ja, lugn nu.
Allt jag ville var att du skulle älska mig.
Inga fler samtal.
Ligg kvar. Vem är det?
Ursäkta att jag stör, men jag är skadad och behöver hjälp.
- Vad har hänt? - Jag är skadad och behöver hjälp.
- Öppna dörren. - Du sa det. Hur skadade du dig?
Ser du inte blodet? Han är här ute. Släpp in mig.
Vad är du för kvinna?
- Han kommer. Han kommer att hugga mig! - Jag ringer larmcentralen.
- Violet! Svara! - Sluta avbryt mig i pluggandet.
- Hämta din mobil och ring polisen. - Vem är det?
Lås in dig på ditt rum. Kom inte ut förrän jag säger till.
Sluta! Jag tänker inte släppa in dig! Polisen är på väg.
- Jag har pengar. Ta vad ni vill. - Vi är inte här för att råna dig.
Av med maskerna.
Utskriften var tydlig. Sköterskorna såg R. Franklin, han hade inget att dölja.
- 12 minuter kvar till det roliga. - Jag har en överraskning till er.
- Aldrig i livet...! - Jag köpte den på eBay.
- Det är den han slog Maria med. - Får jag se.
Fy fan...!
- Jag känner energin i den. Skithäftigt! - Vem ska dö först?
Vem av dem är Gladys?
- Jag tänker inte ta på mig det där. - Du måste. Allt måste vara perfekt.
- Ta av dig kläderna! - Jag kan ta på mig det!
Ni kommer båda ha uniform. R. Franklin hatade sjuksköterskor.
Han hade en tråkig upplevelse med kvicksilvret i en trasig termometer.
Det var därför han dränkte Gladys i badkaret på övervåningen.
Och dig, Maria, dig sparade han till sist.
R. Franklin var den första. Innan Manson.
Han ändrade på vår kultur. Det här är vår hyllning till honom.
Vi tänker inte vara med i ert lilla skådespel.
Sätt på dig det här. Det blir inte roligt om jag måste tvinga dig.
- De försöker döda oss. - Ta ner dem i källaren. Gör det!
Det där är riktigt konst. Varför försöker du täcka över det?
Jag beslutade mig för att jag inte tyckte om det.
- Ingen kommer för att hjälpa er. - Du behöver inte göra det här.
Men jag vill, dumsnut.
Jag tror inte att du kommer döda mig. Jag tror att nån kommer förhindra det-
-och ni kommer bli stekta.
Vad rått.
- Sluta söla! - Är det här vintagekläder?
Från sjuksköterskekatalogen.
Allvarligt? Äter du?
Den bara satt där och bad att få bli uppäten.
- Skynda på lite! - Vad händer därnere?
- Tog du alla mobiler? - Ja. Den i köket och...
- Magsmärtor. - Vad gör han med min mamma?
- Jag kommer att skita på mig. - Inte här på scenen!
Börja inte utan mig.
Driver du med mig? Den är 22:57. Ner i badkaret.
Det börjar bli dags, Bianca!
Man måste hålla nån under vattnet i tre minuter tills de blir medvetslösa.
Hjärnan börjar då att dö av syrebrist. Är det här roligt?
Du tror att du vet allt om huset. Uppenbarligen vet du ingenting.
- Det är inte ens rätt badkar. - Jag har studerat brottsplatsbilderna.
Den är i källaren. Vi har renoverat det här badrummet.
- Tror du att jag går på det? - Ett smutsigt kar med klofötter-
-och kromad kran. Gå och titta.
Bianca!
- Får jag fråga en sak? - Är det kuddprat?
- Det vet jag inte vad det är. - Nej, såklart inte.
- Tror du att jag kan bli modell? - Jag tror...
...att skönhet öppnar alla dörrar.
Du är också vacker.
- Dansa med mig. - Det finns ingen musik.
Det gör ingenting. Vi skapar vår egen.
- Jag sa ju att jag har ett affärsmöte. - Det finns en elak man hos grannen.
Jag gillar honom inte heller. Men han äger ju huset. Försvinn nu.
Det var ingenting.
- Han är där över! - Sluta ljug! Du är en olydig flicka.
Uppför man sig inte, så får man sitta i stygga flickans garderob.
Titta på dig själv!
Titta länge och väl.
Det här är inte rätt.
Hörni?
Fiona?
Jag tror att jag måste till sjukhuset.
Vi kan väl åka tillbaka senare och avsluta det här.
Hallå. Vart tog ni vägen?
Jag hatar de här halsbandslåsen. De är för små för mina fingrar.
Jag kan göra det.
Jag fixade det.
Dags att klä på sig. Res på dig.
Försök inte med nåt.
Kan du vända dig om? Då gör jag det.
Vilken ful uniform. Jag fattar varför han hatade sjuksköterskor.
Jag skiter i hur du är klädd!
- Försöker inte lura mig. - Det är här nere. Runt hörnet.
- Var är du? - Här borta, din dumma slyna.
Jag har fyllt det åt dig.
Violet!
Hjälp oss!
Hjälp! Ring polisen!
Vad fan...? Varför är du inte död?
Fiona! Slynan går ner i källaren!
Jag bara dödar henne.
Fiona?
Jag mår bra. Det är det enda rätta - för oss båda.
Jag är så ledsen för det här. Jag önskar jag kunde rätta till det.
- Jag önskar att du kunde följa med mig. - Hayden? Är du redo?
- Vi ses när jag kommer tillbaka. - Jag finns här.
Jesus Christer.
- Har ni gjort det här? - Nej.
- Det var dem. - Vi måste få undan kropparna...
...om du vill att han ska fortsätta behandla mig.
Jag hämtar spaden så får ni hämta blekmedlet.
Du var alltså i Boston när allt det här skedde?
- Vad gjorde du där? - Jag träffade en patient.
- Ginny Blevens. - En riktig patient?
Till skillnad mot henne, menar jag.
- Var det henne du träffade i onsdags? - Ja, det är hon.
Hon måste ha kollat in huset. Jag har aldrig sett henne tidigare.
Hon hittades sex kvarter bort, klyvd på mitten.
Det verkar som att hon stack. Vännerna fick det att likna Black Dahlia-mordet.
Era angripare verkar ha varit besatta av kända mord.
- De planerade att återskapa flera. - Vi letar fortfarande. Oroa er inte.
Även i en sån har stor stad, så försvinner inte bara folk.
Jag ska kolla i köket efter fler fingeravtryck.
Din mamma sa att Tate hjälpte er att fly?
Ja. Tack för att du inte drog in honom i allt det där.
- Vad gjorde han här? - Hur ska jag kunna veta det?
Tror du att jag släppte in honom? Jag är glad att Tate var här.
Du var ju inte det.
Du var verkligen modig, mamma.
- Jag är ledsen att jag inte var här. - Jag med.
- Men du är här nu. - Ja, precis.
- Jag är hemma. - Nej, det är du inte.
Vi ska sälja huset.
Översättning: Robfors www.SweSUB.nu