Aceasta e povestea a două surori
care au acelaşi chip.
Numele meu e Bridget. Am fost martoră la o crimă.
Du-te în boxa martorilor şi spune ce ai văzut.
- Te vom proteja. - Nu înţelegi.
Dacă Bodaway vrea să mor, voi muri.
Am fugit la sora mea, Siobhan, ca să cer ajutor.
Siobhan?!
Siobhan s-a sinucis şi eu am luat identitatea ei.
A fost aşa de uşor!
Am văzut o cale de scăpare şi am profitat de ea.
Toţi cred că sunt ea. Soţul ei, fiica ei vitregă...
- Eşti drogată. - Am fost.
...amantul ei...
Copilul e al nostru!
...cea mai bună prietenă a ei...
Am câteva întrebări.
- Despre Siobhan Martin? - Nu, despre Bridget Kelly.
...singurul om în care pot avea încredere.
Lasă-mă să te ajut!
Asta-i pentru că te-ai culcat cu soţul meu, târâtură!
Nu sunt cine crezi tu! Nu sunt Siobhan. Sunt Bridget.
Siobhan, avem o problemă. Bridget e încă în viaţă.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Aţi sunat la Gemma. Nu mă plictisiţi!
Sunt Siobhan. Te rog, sună-mă!
N-ai reuşit?
Chiar nu ştii de ce a plecat Gemma din Hamptons?
Ţi-am spus deja că nu!
- Ce anume i-ai zis? - Nimic!
Te-am căutat peste tot!
Asta-i pentru că te-ai culcat cu soţul meu, târâtură!
Jur, nu sunt Siobhan! Sunt Bridget!
- Poftim? - Gemma, ăsta e adevărul!
Ştiu că e greu de acceptat.
Aşa te scuzi tu că te-ai culcat cu soţul meu?
Te dai drept sora ta geamănă? Eşti nebună! Nu te apropia de mine!
Gemma, nu înţelegi! Viaţa mea era în pericol.
Era singura mea şansă. Te rog, nu poţi spune nimănui!
Las-o baltă, Siobhan!
M-am mÄƒritat cu un mare mincinos, dar tu Ã®l Ã®ntreci!
- EÅŸti jalnicÄƒ! - AÅŸteaptÄƒ, te rog...
Nu-ţi face griji. Sigur Gemma va da un semn de viaţă.
TÂRFĂ
RINGER Sezonul 1 Episodul 5
Dumnezeule!
- E cineva? - Andrew, aşteaptă!
Trebuie să plec.
Scuză-mă!
- Cine eşti? - Erica.
Unde e fiica mea?
Juliet!
Ce naiba s-a întâmplat?
- E prea multă lumină aici. - De ce nu eşti la mama ta?
Ce te-a apucat, Siobhan? Mereu ai aşa multe de zis!
Juliet, n-am terminat discuţia!
Mama ta nu mi-a zis că te întorci mai repede.
- Mama nu-ţi spune multe lucruri. - Nu face pe isteaţa!
Tu şi prietenii tăi aţi făcut vraişte apartamentul!
Am dreptul să-mi invit prietenii, nu-i un capăt de lume!
- Aţi distrus fotografia lui Siobhan! - Aşa arată mai bine.
Nu pricep. Credeam că vă înţelegeţi bine.
Tată, m-a ţinut de păr cât vărsam. Nu suntem cele mai bune prietene.
Nu merită aşa ceva. Îi vei cere scuze.
Nu-i voi cere niciodată scuze femeii ăleia!
Respectă familia asta!
Ştiu că tu şi Siobhan nu v-aţi prea înţeles,
- ...dar să te porţi aşa... - Habar n-ai tu!
E clar că trebuie să mergem cu toţii la psiholog, din nou.
Normal.
Da, ăsta-i răspunsul tău pentru orice!
Aţi sunat la Gemma. Nu mă plictisiţi!
Gemma, eu sunt! Dacă primeşti mesajele mele, te rog, sună-mă!
Trebuie să vorbim!
La mulţi ani!
Pe bune? Eşti aici? De ce m-ai lăsat baltă?
- Toţi îşi fac griji pentru tine! - Mă îndoiesc.
Bine, ce se întâmplă?
Parcă ieri, pe plajă, am încheiat un armistiţiu,
apoi ai fugit seara trecută de la cină
şi, când Siobhan a vrut să vorbiţi, ţi-ai ieşit din minţi.
Cumva Siobhan... ţi-a zis ceva?
V-aţi certat? Poţi fi sinceră cu mine.
- Vrei ca eu să fiu sinceră? - Da.
Asta vreau.
La ce te uiţi?
Gemma... Gemma!
Lasă-mă puţin, te rog!
SUNĂ-MĂ!
Am sunat la biroul Gemmei, dar nu a răspuns nimeni.
Mă voi duce acolo.
Te simţi bine?
Juliet iar a ieşit val-vârtej.
Şi eu încerc să reduc daunele de după noaptea trecută.
- Te pot ajuta? - Se va întoarce, până la urmă.
V-am văzut împreună.
În noaptea când s-a îmbolnăvit.
Înainte să plece la Miami.
Da?
Am auzit zgomot şi am venit să o ajut,
dar se pare că nu avea nevoie de mine.
O ţinteai în braţe şi am fost foarte impresionat.
Dar, apoi, s-a întâmplat ceva.
Nu ştiu care e problema.
Eu cred că ştiu.
- Ce faci? - Caut droguri.
Le-am confiscat cu săptămâni în urmă.
Şi nu crezi că a făcut rost de altele?
Andrew, ai văzut-o?
Avea ochii injectaţi şi pupilele dilatate.
Probabil a luat oxicodonă sau stimulante.
Ştiu că e greu de recunoscut, dar fiica ta se droghează.
- De asta se poartă aşa. - Nu vreau să ne certăm, Shiv.
Dar mereu am respectat intimitatea lui Juliet.
Ar trebui să vorbim cu ea, nu să o percheziţionăm.
Şi crezi că va fi sinceră cu tine, că îţi va mărturisi?
Andrew, nu te poţi aştepta să se poarte ca un adult.
Tu trebuie să fii adultul.
Eşti supărat pe mine.
Sunt doar surprins. Ce-ţi pasă?
Nu ţi-am zis, dar am avut o verişoară care a trecut prin asta.
Nu s-a sfârşit cu bine.
Nu sunt naiv, dar nu vreau să o privesc în felul acesta.
- E fetiţa mea! - Ştiu.
De asta o vom ajuta.
Şi mai şi aşteptăm un copil. Dacă Juliet va locui aici...
Drogurile ies din discuţie. Am înţeles.
Dar... lasă-mă pe mine să mă ocup de asta, bine?
GEMMA, UNDE EŞTI?
- Să-ţi văd braţul! - Gemma.
N-ai cicatrice!
Deci tot ce ai spus era adevărat?
Siobhan s-a ars la cursul de gătit. Tu nu ai cicatricea ei.
Putem vorbi undeva?
Cred că o iubeşti mult pe Bridget Kelly.
Te-am drogat zdravăn îl ultimele două zile,
dar tot nu vorbeşti.
- Aşa că vom schimba foaia. - Te rog, opreşte-te!
Felicitări, eşti din nou dependent!
Sunt 900 de grame. E bestială!
Nu pot să cred!
Ştiu că a fost ideea ei.
Tăticul nu mi-ar umbla niciodată prin lucruri.
Ea îl manipulează, îl face să n-aibă încredere în mine.
Eram aşa de apropiaţi până să apară Siobhan!
Ea... a distrus totul.
O să-şi iasă din minţi şi o să spună că-s răzbunătoare.
Dar am învăţat de la cea mai bună.
Mâine seară?
Dar o să fie o petrecere adevărată?
Fără băieţi din Jersey cu tunsori de Saint Marks, da?
Sfinte Sisoe! Trebuie să închid.
Nu pot să cred că Siobhan s-a sinucis!
Era cea mai bună prietenă a mea. Nu ştiam că suferă atât de mult.
Nu ştiam multe lucruri.
Nici eu nu ştiam destule despre Siobhan.
Mi-a fost ca o soră. De asta trădarea e şi mai gravă.
Îmi pare rău, nici nu-mi imaginez ce simţi acum.
Nu ştiu ce să mai simt.
Prietena mea s-a culcat cu soţul meu şi a rămas gravidă.
- Chiar crezi că era al lui Henry? - Nu ştiu.
- De cât timp? - Ce anume?
- De când te prefaci că eşti ea? - De două săptămâni.
- Nu înţeleg. - E complicat.
Nu înţeleg cine i-ar face asta propriei sale surori.
Un om disperat. Gemma, n-am vrut să fac asta.
Nu am avut de ales!
Cel împotriva căruia trebuie să depun mărturie vrea să mă ucidă.
- Nu poţi spune nimănui. - Se vede că eşti sora lui Siobhan.
Cumva, totul se rezumă la tine.
Ca să ştii, nu-s obligată să fac nimic din ce mă rogi tu.
Nici nu te cunosc.
Sunt copleşită!
Singurul lucru care m-a împiedicat să mă droghez a fost să vin aici.
Recent, i-am mărturisit cuiva cine sunt cu adevărat.
Încerc să-mi îndrept greşelile.
Un pas este să îndrepţi lucrurile cu cei cărora le-ai făcut rău.
E important să respecţi paşii.
Acum, că am spus adevărul,
nu ştiu dacă pot suporta consecinţele.
Credeam că minciuna e rea, dar, pe lângă adevăr...
Credeam că adevărul ar trebui să te elibereze.
Clişeele sunt nişte prostii. Secretele agravează dependenţa.
Orice dependent ştie
că doar dacă te laşi rămâi "curat".
Cel mai nasol after-party.
- Poftim? - E gluma mea de la NA.
Evident, nu-i o glumă bună.
Nu m-am prezentat.
Mă cheamă Charlie şi nu mai beau de patru ani.
Vin aici din cartierul Flushing.
Cafeaua din Queens e mult mai bună, ca să ştii.
Tu cine eşti?
- Parcă e o întâlnire anonimă. - Aşa este.
- Ar trebui să plec. - Am trecut prin ce treci tu.
Dacă vrei să vorbim vreodată, sună-mă.
Mulţumesc, Charlie!
Încântat de cunoştinţă, doamnă "Anonimă".
Te-ai rătăcit?
- Cauţi ceva? - Ieşirea.
Bună dimineaţa, soare! A fost mişto "călătoria"?
Juliet, nu ai ceva să-i spui lui Siobhan?
Îmi pare rău că ţi-am distrus rochia de mireasă.
- Şi? - Voi plăti eu croitorul.
Mulţumesc! Dar nu pentru rochie îmi fac griji, ci pentru tine.
Mă îndoiesc profund.
Am vorbit cu puţin cu Juliet. Nu-i aşa?
Lucrurile vor sta altfel în casa asta.
Nu-i aşa?
Ce ai făcut astăzi, Siobhan?
- Am avut puţină treabă. - Serios? Ce fel de treabă?
- De ce mă întrebi? - Te-am văzut în Union Station.
Erai în metrou?
- Da. - Ai luat metroul?
- Tu nu mergi nicăieri cu metroul. - E mai rapid, la ora de vârf.
Nu, era miezul zilei şi nu prea e trafic la intrarea în Brooklyn.
Nu acolo erai?
Îmi pare rău... Îmi scapă mie ceva?
Ţi-am descoperit secretul, Siobhan!
A fost la Narcomanii Anonimi.
- M-ai urmărit? - Da.
- Pot să explic... - Nu te obosi. Tăticule...
- Nu mă duc la dezintoxicare. - Dezintoxicare?
Nu mă înscrieţi în niciun program de dezintoxicare.
Am văzut cu ce oameni erai. Eu nu sunt o degenerată narcomană!
E adevărat?
Mă interesam de ce înseamnă dependenţa.
Nu te-am rugat să mă laşi pe mine să rezolv?
Ba da...
Nu voiam ca lucrurile să scape de sub control.
Ai încredere în mine... Am un plan.
Gemma?
Bună...
Vino şi stai cu noi! Îţi pun un loc la cină!
Nu, mulţumesc! Trebuie să vorbim.
De fapt, aş putea să vorbesc cu Gemma între patru ochi?
- Ce-ar fi să vă las singure? - Trebuie să vorbesc cu amândoi.
Voi spune ceva care va schimba datele problemei.
- Gemma, nu... - Siobhan, te rog.
Ştiu cât de apropiaţi suntem
şi n-o să vă placă lucrurile pe care le voi spune.
Nu mai pot lucra la apartament.
- Poftim? - Sunt copleşită de muncă.
Între ce se întâmplă cu Henry şi fiasco-ul cu constructorul,
nu mă pot concentra la asta şi trebuie să mă retrag.
E o mare dezamăgire...
- Dar te înţelegem perfect. - Normal.
N-o să vă las în aer. Am o listă cu înlocuitori buni.
- Promiteţi că nu mă veţi urî? - Imposibil! Nu-i aşa, Shiv?
Da.
Vă rog să mă scuzaţi!
- Mulţumesc! - Nu-mi mulţumi încă.
Trebuie să-ţi cer un serviciu.
Ultimele 24 de ore au fost un chin.
Să ştiu că Henry mă înşeală, să mă prefac că nu-i nimic...
- Nici nu-mi imaginez cum este. - A fost iubirea vieţii mele.
I-am dat toată inima mea şi el a zdrobit-o.
Cum te pot ajuta?
M-am gândit mult şi-mi dau seama că e o situaţie specială.
Vreau să divorţez de Henry.
Dar nu merită un ban din ce am eu sau custodia copiilor.
Avem o clauză de infidelitate în contractul prenupţial.
Bine.
Mâine seară, îi voi spune lui Henry că am o urgenţă la serviciu
şi că voi lipsi toată noaptea.
Va fi singur în apartament.
Am nevoie de dovezi irefutabile că mă înşeală.
Dacă-l prind asupra faptei, nu o poate nega.
Unde vrei să ajungi?
Vreau să te culci cu soţul meu
sau le spun tuturor cine eşti cu adevărat.
Aţi sunat la profesorul Malcolm Ward. Lăsaţi un mesaj după semnalul sonor!
Malcolm, unde eşti? De ce nu îmi răspunzi?
Mă sufoc... Nu pot face asta! Am nevoie de ajutorul tău!
Te rog, sună-mă!
Ce fac?
E 09:00 şi aproape că am luat un pumn.
Te simţeai neputincioasă şi ai apelat la inventarul personal.
Acesta e unul dintre paşi, cel care cere putere.
Nu-mi place cum mă simt.
Îmi spui mai multe despre problema ta?
Când am intrat în program, şi mie mi-a fost greu să fiu sincer.
Ori fac ceva...
care ştiu că e greşit ca să-mi salvez familia,
ori risc să pierd totul.
- N-am cum să câştig. - E o alegere dificilă.
Dacă accept să o fac, nu voi putea trăi cu gândul.
Şi te temi să nu cazi în dependenţă.
E greu să te sfătuiesc dacă nu ştiu toate detaliile.
Dar, una peste alta, trebuie să rămâi "curată".
Şi poţi face asta doar dacă mergi până la capăt pe drumul
care îţi va păstra demnitatea.
Dependenţii se hrănesc cu ruşine. Şi dependenţa e vicleană.
Trebuie să ţii minte că te va duce, inevitabil, la închisoare,
la internare sau la groapă.
Eu sunt pe calea cea bună.
- Asta te ajută? - Da.
N-o să te mint, te aşteaptă un drum anevoios.
Dar, dacă eşti interesată, voi fi consilierul tău.
Mulţumesc pentru ofertă, dar am deja unul.
Bine. Serios? Unde era azi, când aproape că ai cedat?
Nu credeam că mă voi simţi atât de rău...
Încerc să-mi dau seama ce a mers prost.
Da, bine.
Mă suni mai încolo dacă te gândeşti la altă abordare?
Da. Pa!
- Totul e în ordine? - Nu.
Parcă mă duc tot mai adânc, la fund.
Poate că e nevoie să faci puţin efort în plus.
- Un efort real. - Asta credeam că fac.
Dar poate că ai dreptate. E aşa... de greu!
Aşa mă definesc eu însămi
şi gândindu-mă că pot pierde asta, mă îndoiesc de identitatea mea.
Poate nu trebuie să pierzi nimic.
Nu, mi-au spus-o clar. Editura renunţă la mine.
Pot să pun manuscrisul pe foc.
- E vorba despre cartea ta? - Despre ce credeai că vorbesc?
Te defineşti printr-o carte, nu prin faptul că eşti soţ sau tată?
Nu asta voiam să spun.
Doamne, Henry, asta e problema! Asta a fost mereu problema!
Doamne, ce idioată sunt! Mă duc la apartament să împachetez.
Nici vorbă! Nu voi accepta propunerea ta.
- N-ai de ales. - Gemma, am venit să ne înţelegem.
Am căzut deja într-o prăpastie din care abia ies acum.
- N-o voi face din nou. - Mă gândeam eu că asta vei spune.
Te-ai gândit la ce se va întâmpla când se va afla adevărul?
Te rog, vorbeşte mai încet!
Ce o să simtă Andrew când o să afle că soţia lui este moartă
şi că împarte patul cu o narcomană, stripteuză şi târfă?
- De unde ai auzit asta? - M-am interesat, Bridget.
Ştii cui i-ar mai plăcea să-ţi afle secretul?
Tipului de la FBI. Bine că i-am păstrat numărul!
Oare ce va simţi când va afla că fugara pe care o caută
a fost mereu sub nasul lui?
Sigur te-ai gândit bine? E ridicol.
Pentru Dumnezeu, n-ar trebui să fii gravidă?
N-aveai dreptul să le faci asta celor din viaţa lui Siobhan.
Încerc să-i ajut. Sora mea a lăsat dezastru în urmă.
- Încerc să fac curăţenie. - Asta n-are legătură cu ei.
Tu ţi-ai urmărit doar propriul interes.
- Nu-i adevărat! - Dovedeşte-o!
- Diseară te vei întâlni cu Henry. - Ai idee câte vieţi ai distruge?
Nu mă pedepseşti doar pe mine. Cum rămâne cu băieţii tăi?
Cu Andrew, cu Juliet?
N-am de gând să mă dau etern drept sora mea,
doar cât să îndrept lucrurile. Dă-mi o şansă şi voi...
Până la miezul nopţii sau îi spun tot lui Andrew.
Tu alegi.
- Nu o voi face. - Ba da.
Amândouă ştim că n-ai de ales.
- Scăpăm odată şi de prânzul ăsta? - Nu mergem la prânz. Stai jos!
Dacă e vorba despre dezintoxicare, ţi-am zis deja că nu...
Începi de mâine.
- Şcoala publică? - Ei bine...
Prietenii mei învaţă la Wessex Prep.
Semestrul a început deja la şcolile private, Juliet.
Nu ai de ales.
Dacă le faci o donaţie, o să mă primească.
- Nu mituiesc pe nimeni. - De ce sunt pedepsită?
Nu eşti pedepsită.
E un nou început, de care aveai disperată nevoie.
Nu te trimit la dezintoxicare, dar nu te vei mai droga.
Şi mă trimiţi la şcoala publică.
Prietenii tăi au o influenţă foarte proastă asupra ta.
M-am săturat să ieşi doar cu puşti
care umblă pe la dezintoxicare de când nici n-aveau nici 16 ani.
Juliet, nu cred că problema sunt drogurile.
Eşti mai bună decât atât.
Nu-i vorba despre droguri. Problema e Siobhan.
Nu mai da vina pe ea. Ea nu încearcă decât să te ajute.
Nu mă ajută! Îmi răscoleşte prin lucruri,
merge la întâlniri cu drogaţii, mă cataloghează drept narcomană.
E o ticăloasă într-un fel cu totul nou!
Ai grijă ce spui! Siobhan ţine la tine.
I-ai făcut praf dulapul şi nici n-a clipit.
Ţine doar la binele tău.
Amândoi ştim că lui Siobhan îi pasă doar de ea însăşi.
Eu nu cred asta.
Chiar vrei să ştii de ce o urăsc pe Siobhan?
Pentru că-i o târfă mincinoasă şi se culcă cu bărbaţi însuraţi!
N-ai obiceiul să mă suni de şase ori, Siobhan. Ce s-a întâmplat?
Trebuie să vorbim.
- Un whisky cu apă! - Sigur.
Arăţi minunat!
Mai ţii minte când stăteam aici cu orele,
vorbind despre cât de greşit este că suntem împreună?
Spuneai că suntem Rick şi Ilsa.
"Doar pentru că mă dispreţuieşti, doar în tine am încredere."
Trebuie să ajungi undeva?
Am uitat cum străluceşti de aproape.
Soţia ta ştie despre noi. Ne-a auzit în Hamptons.
Ştie despre aventură, despre copil. De asta a plecat.
Vrea să mă culc cu tine, ca să ne poată prinde.
Vrea dovezi irefutabile ca tu să pierzi tot:
banii, casa, copiii.
- N-ar face aşa ceva. - Ba da. Şi o va face!
Vrea să pierd şi eu totul... familia mea.
N-o putem lăsa să facă asta!
Henry, trebuie să rezolvi cumva! Redu-o la tăcere!
- Cum naiba să fac asta, Siobhan? - Du-te acasă. Îndreaptă lucrurile.
- Spune-i că o iubeşti. - Nu pot. Te iubesc pe tine.
Poţi învăţa să o iubeşti din nou. Măcar încearcă, pentru copiii tăi!
Îmi pare rău.
Poate că tu reuşeşti să trăieşti în minciună, dar eu nu am cum.
N-o voi mai face. M-am săturat.
Atunci nu mai ştiu ce să fac.
Mi-a spus.
Speram ca Juliet să nu afle niciodată.
Juliet? Ce vrei să spui?
Când Juliet era la Miami,
mama ei i-a zis că am înşelat-o cu tine.
Căsnicia mea se destrămase cu mult înainte să ne cunoaştem noi.
Dar ce am făcut noi a rănit-o pe Juliet.
Îmi fac griji pentru ea, Shiv.
- Unde e? - A ieşit pe furiş.
Am sunat-o pe Erica, prietena ei, la părinţii ei, dar nu erau acasă.
Acum nu mai răspunde la mobil. Să sun la poliţie?
Încearcă mai întâi aici.
Du-te tu! Eu aştept aici, în caz că se întoarce acasă.
Bine. Te sun când o găsesc!
A trebuit să-l leg din nou. Începea să se trezească.
Suna-o acum pe Bridget!
- Doar dacă-mi mai dai o doză. - Ştiam eu că o să-ţi placă!
- Deci îl omorâm? - N-are el norocul ăsta.
Andrew?
- Nu-i aici. - E trecut de miezul nopţii.
Am stat în faţa apartamentului, aşteptând să apari tu.
Henry a intrat fără tine. Ştii că a expirat timpul.
Ţi-am dat o şansă să mă ajuţi. Acum nu te mai poţi salva.
Toţi vor afla cine eşti de fapt, Bridget.
Ai idee câte lucruri groaznice am aflat
despre viaţa surorii mele, în ultimele câteva săptămâni?
E un om groaznic.
Da, şi viitorul fetei ei vitrege e în mâinile tale.
Asta n-are legătură cu Juliet.
Acum e foarte vulnerabilă, Gemma. Dacă află ceva, mă tem...
Nu-i folosi fiica vitregă pentru interesele tale!
Te faci de ruşine!
Ştiu că eşti furioasă, dar eu am anulat totul.
Eu i-am spus lui Henry că totul s-a terminat.
Nu vreau să am nimic de-a face cu soţul tău.
Trebuie să ştii asta.
Ştiu cât de singură te simţi.
Ştiu cum e să simţi că nu te poţi baza pe nimeni.
Siobhan ţi-a greşit ca prietenă, dar... dă-mi şi mie o şansă.
Poate reuşesc eu să fiu prietena care n-a fost ea.
Ce naiba fac? Nici nu mai ştiu cine sunt!
- Alo! - Ai mare tupeu!
Poftim?
Ştiu ce plănuieşti şi sunt cu un pas înaintea ta.
Ce vrei să spui?
Încercai să-mi întinzi o capcană, ca să-mi iei băieţii.
Cine ţi-a spus asta?
Siobhan... Am băut ceva împreună şi mi-a spus tot, în seara asta.
Eşti bolnavă la cap, ştiai?
Ai văzut-o pe Siobhan în seara asta?
Nu, n-o să scapi cu aşa ceva, Gemma! N-o să-mi pierd copiii!
Nici nu discut. Iau maşina de la birou şi apoi vin acasă.
Ştii ceva? Nu te obosi. Plec eu!
- Am primit mesajul tău. - Îţi mulţumesc că ai venit!
Portarul spune că e înăuntru.
E acolo.
Din nou? Ce nasol!
Alertă! În spatele tău.
Ce? Glumeşti! Sunteţi aici amândoi?
Pe aici, imediat!
Juliet, trebuie să încetezi!
- Ce-a fost a fost. - Nu-i adevărat.
E sub ochii mei, trăieşte în casa mea.
Din cauza ei tu şi mama nu sunteţi împreună.
- De asta s-a mutat mama la Miami. - Nu-i adevărat.
Aveam probleme cu mama ta dinainte s-o cunosc pe Siobhan.
Dar le-aţi fi rezolvat!
Dacă n-o cunoşteai pe Siobhan, mai aveai o şansă cu mama.
Dar ai înşelat-o şi s-a sfârşit tot.
Ai dreptate.
N-ar fi trebuit să fim împreună cât el era încă însurat.
- Siobhan, te rog! - Trebuie să o spun.
Juliet, n-am vrut să-ţi fac rău sau să-ţi destram familia
şi, dacă te ajută să mă urăşti, te rog să o faci.
Poţi sparge oricâte fotografii de-ale mele vrei,
dar nu-l mai răni pe tatăl tău... şi pe tine însăţi.
Şi îmi pare rău.
Siobhan, nu tu ar trebui să-ţi ceri scuze!
- Juliet ar trebui s-o facă! - Nu şi acum.
Am făcut destule lucruri urâte şi aş vrea să le îndrept.
Juliet...
- Vreau să merg acasă. - Să chem un taxi?
Luăm ceva din drum? Mă doare rău capul.
Mă duc la farmacie. O duci tu acasă?
Dacă Juliet e de acord.
Alo!
- Andrew, eu sunt! - Gemma, totul e în ordine?
Nu. Ne putem întâlni la mine acasă? Trebuie să-ţi spun ceva.
- E târziu... - Te rog, e urgent!
Nu o faci cum trebuie.
Gemma!
- Ce cauţi aici? - M-a chemat Gemma.
- Totul e în ordine? - Sigur.
E aici?
Nu, n-am văzut-o toată noaptea. Poate... te-a sunat de la birou.
Pot să intru? Nu mă deranjează s-o aştept.
Nu, am treabă. Vorbiţi mâine?
Da, spune-i că am trecut pe la ea.
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro