Întrebare.
Citat...
"Ţara nedescoperită de la a cărei frontieră niciun călător nu se întoarce."
Shakespeare.
Întrebarea e despre ce vorbea el.
Moarte.
Dar chiar dacă tu nu te poţi întoarce,
trupul tău ne poate spune cum ai ajuns acolo şi cine te-a dus.
Oricât de greu ar încerca să distrugă dovezile...
ceva o să rămână.
FERMA DE TRUPURI Sezonul 1 Episodul 5
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Cât credeţi că a dat sora mea pe rochia de mireasă?
- 700 lire? - Nu. Eve?
- Zece mii. - Zece mii?
E ridicol. Nu, trei.
- Glumeşti! - Nu. 3.000 lire doar pentru o zi.
Cât ai lăsa-o pe mireasa ta să cheltuiască?
Oricât vrea. Dar femeia cu care m-aş însura n-ar lua-o razna.
Aşa speri tu.
Oggy?
Oggy, a venit trupul donatorului.
Poţi să te ocupi de el?
Mulţumesc.
Bun venit la ferma de trupuri.
Miroase a gaz de brichetă.
Eve, Rosa, Mark.
Mike.
Mike, da, e prea devreme.
Aşa...
Evident, starea lui nu permite identificarea formală,
puteţi afla din ADN, dar ştim cine este
sau cine a fost. Richard Warner.
- Avocatul? - Da.
Îmi amintesc. Era avocat pentru drepturile omului.
Vorbea despre "dictatura probelor criminalistice".
Întotdeauna contesta verdictele nesigure şi ataca poliţia.
- Un ghimpe în coasta ta. - Nu într-a mea.
Iubesc oamenii. Cred că toţi trebuie să aibă drepturi.
În afară de criminali, evident.
Are 58 de ani, divorţat recent, s-a mutat aici anul trecut.
- E posibil sÄƒ fi fost accident? - Ce e pe gÃ¢tul lui?
AÅŸ spune cÄƒ e provocatÄƒ de foc dupÄƒ moarte.
Da. Contracţia desface pielea.
Nu sunt semne de intrare prin forţă, jaf sau luptă.
Deci, Richard, care e fumător, decide să-şi reumple bricheta,
varsă gazul în poală.
Şocul şi durerea îl ucid.
Ori un infarct sau anevrism.
- Voi şti mai multe în laborator, dar... - Nu prea crezi.
Ei bine...
dată fiind poziţia scaunului, a corpului... mă aşteptam la mai multă dezordine.
- Nu seamănă cu un accident. - Dar seamănă cu o execuţie.
Aşezat. Aşteaptă spânzurătoarea.
Şi plutonul de execuţie. Îngenuncheat pentru ghilotină.
Întins pentru injecţia letală.
Aşezat în scaunul electric. Şi îngrijirea la domiciliu.
Cum vrei s-o luăm?
- Ce-ar fi s-o luăm la fugă? - Fuga nu e o opţiune.
E incredibil.
Petreci întreaga viaţă luptând pentru oameni necăjiţi şi...
asta ţi-e răsplata.
Şi-a primit răsplata... faimă, avere.
Nu te îmbogăţeşti apărând azilanţi.
Habar n-ai tu.
Ajutorul legal, taxele tale şi ale mele îi finanţează.
Mă bucur că o fac.
Mă duc să iau probe din baie.
- Bine. - Alo?
Corpul e contopit cu scaunul.
Ţine-l acolo.
Ce? Nu!
Nu-i lăsa să intre. Ţine-i acolo.
Vin. Soţia şi fiul sunt afară.
Fosta soţie.
Detalii, detalii...
- Vreau să văd cu ochii mei. - Îmi pare foarte rău.
Trebuie să păstrăm integritatea locului crimei.
Integritatea locului crimei?
N-a fost nicio crimă. A fost incendiu!
Unul fatal, aşa că trebuie să investigăm.
I-am spus mereu că fumatul o să-l ucidă,
dar mă gândeam la cancer de plămâni, nu că ia foc de la o ţigară.
- Ce om strălucit, nu? - Vă ţinem la curent.
- Adresa ta, domnule? - E aceeaşi cu a mamei.
Nick stă acasă.
Doar temporar, evident.
Încă un lucru.
- Ce-aţi făcut azi noapte? - Ce-am făcut?
Tatăl meu te-ar adora.
- Serios? - Da.
Avea mult respect pentru poliţie... pentru inteligenţa şi lipsa lor de prejudecată.
Haide, Nick. A fost cu mine acasă.
De fapt, am fost să alerg cu un client la Bletching Woods între 19:00 şi 20:00.
- Bine? - E antrenor personal.
Lasă, nu trebuie să ştie.
- Apoi a venit acasă. - Bine.
- Pui. - Pui cu ce?
Cu orez?
Pui şi ce fel de orez? Vrei orez picant?
- Obişnuit. - Obişnuit.
Bine, îl lucrăm în scaun.
- Ca la dentist. - Nu la dentistul meu, amice.
Intru în trahee.
Inhalarea de gaze fierbinţi poate provoca
strangularea când epiglota are spasme,
dar nu e cazul aici.
- Nu sunt urme de funingine. - Era mort când a început focul.
Aşa se pare.
Mike, vrei să-i examinezi inima?
Sigur.
Bun, cred că o să beau o cană de ceai.
Bun, hai să vorbim.
Vezi aici, în mijlocul inimii?
E numele soţiei lui. Priveşte.
Aş putea să folosesc multe laboratoare...
Dar nu ca al nostru. Inima e în stare bună. Niciun semn de stop cardiac.
Bun.
- Am să... - Suni la poliţie?
Mă trimiţi înapoi la închisoare?
Tu...
poate m-ai...
... confundat cu altcineva.
Confuzie de identitate? Nu de data asta.
Te cunosc, dl. Warner. Şi tu mă cunoşti.
Totuşi asta... e nouă.
Ia loc.
Nu!
Când ne-am întâlnit prima oară... despre ce-am vorbit?
Tortură...
Ce mi s-a făcut când stăteam aşa cum stai tu acum.
Îmi pare rău.
Sângele conţine alcool şi Zolpidem.
Acţiune de scurtă durată, hipnotic înrudit cu benzodiazepina.
Dă somnolenţă, dar nu se menţine.
- Supradoză. - Da? Asta l-a ucis?
Concentraţia în sânge 2 mg/litru.
De patru ori nivelul terapeutic, dar nu e fatal.
Dar destul să-l încetinească, poate chiar să-l pună jos.
Ia sau e forţat să ia pastile de somn cu alcool. Bun.
Dar căutăm în continuare cauza decesului.
Niciun semn de fum în plămâni.
Ce e asta?
Aur. Sintetic.
De la pernele de pe canapea.
Am luat-o ca probă.
Din brocart.
Se potrivesc.
Dacă a fost sufocat cu perna asta, saliva lui ar fi pe ea.
Şi dacă suntem norocoşi, celule de piele ale ucigaşului.
Pernă, arma crimei. Opusul cuţitului.
O fi ea moale, dar e nevoie de forţă.
Dacă trupul n-ar fi ars, am găsi leziuni pe buze.
Deci criminalul îl sufocă şi apoi îi dă foc?
Ar fi putut să toarne combustibilul cât era încă viu.
- De ce? - Să-l sperie.
Ce e mai rău...
durerea sau teama de ea?
La tortură ai parte de amândouă.
Tu...
nu ştii...
ce este...
durerea.
Iau un ananas. Acesta.
Alo?
Aici?
Unde?
Probele de urină sunt de la două persoane.
O avem pe a lui Warner, o caut pe cealaltă.
Aici nu e prea bine. Nici o urmă de saliva lui.
Una dintr-un set?
Ucigaşul a luat-o cu el. Rahat!
Bun, cum stăm cu ora decesului?
Undeva între orele 23:00 şi 2:00.
- Trei ore... o grămadă de timp. - Dă vina pe foc.
Am putea să aflăm când a început focul şi să plasăm făptaşul acolo?
Ştim că focul s-a potolit chiar înainte să ajungă pompierii, la 6:10.
Dar nu ştim cât timp a ars.
- De ce nu? Aveţi victima. - Analiza carbonizării aprofundate?
Merge mai bine pe lemn decât pe cadavre.
Chiar şi aşa, sunt variabile care schimbă
modul arderii şi afectează ritmul carbonizării.
Ventilaţie, temperatură, combustibil, ţesături...
Greutate corporală, compuşi graşi, alcool ingerat...
- Rasă. - Poftim? Rasă?
Pielea asiatică are mai multe uleiuri naturale.
- Arde mai repede. - Complet irelevant.
Ideea e că putem încerca să scoatem un model după alte exemple,
dar timpul nu va fi sigur în acest caz unic.
Şi gata? Asta-i tot?
Criminalul scapă?
Nu puteţi face nimic?
Am putea încerca să reconstituim focul folosind un donator.
- Obţinem un timp mai apropiat. - Cel care a venit azi.
Staţi puţin. Trebuia să meargă la terenul calcaros.
- Constituţie similară cu Warner. - Poate nu obţineţi ce vreţi.
- E ştiinţă, ceva o să obţinem. - Exact asta ar trebui să facem.
Cine mai poate face asta legal?
Monitorizare la minut în condiţii controlate a arderii corpului.
Nu, nu, nu folosiţi timpul şi banii poliţiei în scopuri academice.
Este un experiment, Hale.
- Nu prezintă garanţii, amice. - Tu prezinţi? Nu.
- Bun, daţi-i drumul şi ardeţi trupul. - Îl pregătesc.
Am aflat a cui e urina.
- Din baia lui Warner? - Joseph Marial.
Sudanez.
A cerut azil, i s-a dat în 2006,
în 2008 a fost condamnat pentru jaf cu violenţă, a ispăşit trei ani
a fost deportat la Khartoum acum nouă luni fără drept de întoarcere.
S-a întors.
Pot să mănânc pui?
Aşteaptă puţin.
- Şi nişte orez? - Aşteaptă puţin.
Mami?
Tati?
Tati!
Jacob!
Te-ai întors.
- A spus că se întoarce. - Ce-ai păţit la faţă?
Am avut un accident.
M-am ars.
Ai plâns?
Pentru cineva atât de anti-instituţii, are un sediu drăguţ.
Şi unde-ai fi vrut să lucreze, într-un subsol prăfuit?
Da. Infestat de şobolani. Şi avocaţi.
Miles Leighton, Sarah Haines.
Scuze că v-am făcut să aşteptaţi. Suntem şocaţi.
O zi neagră.
- Când aţi auzit despre el? - A sunat soţia lui de dimineaţă.
- Fosta soţie. - Da.
El a fost aici ieri.
Am fost în instanţă toată dimineaţa, dar l-am văzut după-amiaza.
Cum vi s-a părut?
Bine. Nu-i aşa, Sarah? Poate puţin obosit.
Aţi avut un client pe nume Joseph Marial?
Da. Acum câţiva ani. Am pierdut cazul.
Credem că ar fi putut veni la birou azi noapte.
- Dar a fost deportat, e în Sudan. - S-a întors?
Când a fost condamnat, a dat vina pe Warner?
Nu puteam face nimic.
L-a identificat un martor, noi am încercat să pretindem că a fost neconcludent,
un negru în noapte şi aşa mai departe, dar n-am putut
să ne luptăm cu proba ADN. O urmă pe haina victimei.
N-am întrebat dacă avea dreptate să dea vina, ci dacă a dat-o.
Nu ştiu, dar trebuie să fi fost greu pentru el
să se despartă ani de zile de soţie si fiu.
- S-au întors în Sudan cu el? - Nu, au rămas.
- Sunt aici? - El a spus că sunt mai în siguranţă.
Aveţi adresa?
S-ar putea să fie în dosarul cazului. Sarah, te ocupi tu?
Scuze, trebuie să...
- Îl putem lua? - Sigur.
Dacă îi găsiţi, vă rog să nu-i alarmaţi.
Din câte îmi amintesc, ea e neîncrezătoare în poliţie.
Zău? Multă lume este.
Mă întreb de ce.
- Dar vreau să stau cu tine. - Nu.
Acum te întorci la cămin.
Trebuie să mă gândesc, să fac un plan.
Şi nu trebuie să spui nimănui că m-ai văzut, da?
Deci eşti un secret?
Rosa, cel pe care l-ai găsit.
Soţia şi fiul lui trăiesc în ţară şi vreau să vorbesc cu ei.
Cred că ar fi de ajutor dacă ai veni cu mine.
- De ce eu? - Păi, ştii tu...
Cred că s-ar simţi mai puţin ameninţaţi de cineva care e...
Femeie?
Mulţumesc. Da.
Bine.
Mulţumesc.
Soţul meu nu-i aici.
Ar fi greu să-l ascunzi.
Sub pat?
Nu e loc.
Uită-te.
Nu e aici. E în Sudan.
Ia te uită!
Sunt cuvinte foarte grele.
"Deoarece".
N-am putut să-l scriu când aveam opt ani. Tu?
- Am şase ani. - Şase?! Eşti sigur? Mie îmi pari de opt.
Cred că ar trebui să plecăm.
Tatăl tău trebuie să fie foarte mândru. Când l-ai văzut ultima oară?
Mulţumesc. Ar trebui să plecăm.
Ieri sau alaltăieri?
Nu l-a văzut de anul trecut când a fost deportat.
De când era mic, l-a văzut doar de vreo şase ori, în vizită la închisoare.
I-am pus o întrebare, asta e meseria mea.
Dacă tatăl lui a ucis un om
şi s-a decis să ardă cadavrul, nu e vina mea, e a lui.
A cui? A băiatului?
Nu, evident că nu.
A tatălui său.
Trebuia să te gândeşti la asta.
Eu încerc doar să prind un criminal.
Şi nu contează cine suferă pentru că tu eşti într-o misiune nobilă?
Da. Da. Sunt ca un terorist.
Briză rece?
Reproducem viteza vântului şi temperatura din casă,
factorizând elevaţia şi orientarea ferestrei de nord, nordest.
- Cât de aproape putem. - Bine.
Senzorii sunt implantaţi de fiecare parte a diagramei
temperaturii experimentului pe durata zilei.
- Un whisky? Gaz de brichetă? - Nu, mulţumesc.
- Ai o ţigară? - Da.
Îmi amintesc că tu fumai.
Din 1991 până în 1994.
- Ai scăpat de el. - Asta s-a întâmplat?
Atenţie toată lumea.
Am duplicat scaunul şi condiţiile cât de bine am putut.
Totul este filmat şi, esenţial, e cronometrat.
Grăsimea corporală se topeşte şi se infiltrează în scaun.
- Formează un fel de cărbune. - Ca fitilul în ceara de lumânare.
Continuă să ardă, dar insuficient de puternică pentru a aprinde camera.
Da?
Bine, vin imediat.
- El unde e? - La şcoală.
E ca un vis.
Da.
Nu un vorbitor.
- Trebuia să mă fi întors cu tine. - Nu.
Nu mi-ai spus că ţi-au făcut asta.
Nu era nevoie să ştii.
La telefon, săptămânal,
spuneai că totul e bine.
- Şi să nu-mi spui că te întorci? - N-am putut.
Nu ştiam dacă reuşesc.
Mai e ceva ce nu-mi spui?
Mai e ceva ce nu trebuie să ştiu?
- Nu. - Nu?
De exemplu ce plan ai.
E în ordine.
Am unul.
Dovezile ştiinţifice pe baza cărora am fost condamnat au fost discreditate.
Cred că pot să fac apel şi să anulez ordinul de deportare.
Ce-ai făcut?
- Eşti terminat. - Îmi pare rău.
Nimic.
Mi-am pus prea multă încredere în dl. Warner.
Cred că am făcut o mare greşeală.
L-am judecat greşit.
Îmi pare rău.
Stai pe loc!
Du-te prin spate!
Urcă în maşină!
Sau du-te după el!
Te uiţi încă la cazul lui Joseph?
E femeia pe care a jefuit-o?
Se presupune.
Nu prea se presupune dacă e condamnat.
E dovedit.
Şablon insuficient pentru analiza ADN.
E acelaşi lucru ca şi variaţiile numărului de copii, nu?
Da.
Iată.
Mai încearcă.
0020.
Bine.
Poţi să răspunzi?
Da.
- Alo? - Alo.
- Eve? - Te simţi bine, inspectore?
Ce?
Eve, e Hale.
Respiră greu. Ori e stârnit ori are nevoie de ambulanţă.
- Hale? - Eve?
Joseph Marial e aici.
- L-ai prins? - Da şi nu.
Mai mult nu.
Încercăm să-i triangulăm mobilul, dar e deconectat. I-a scos bateria.
Camerele din colţul străzii îl arată pe Joseph întorcându-se la 0:20.
Bine, experimentul încă se derulează.
Bun.
Cea mai târzie oră la care Marial ar fi putut pune focul ar fi...
- Miezul nopţii. - Aşa-i.
Dacă durează şase ore plus, se încadrează în timp.
Avem nevoie de o margine de eroare mai mare. Reproducerea e imprecisă.
Hai să nu argumentăm acum. O putem face în instanţă.
Hai să vedem cât durează şi, între timp,
am să văd cât de copt e creierul lui Warner.
Eve? Ce face Jacob?
- Băiatul. - Nu ştiu. Nu mi-a spus.
- E un copil bun. - Da.
Am aruncat o privire pe cazul lui Joseph.
Şi singura dovadă concretă împotriva lui
este o probă insuficientă de ADN pe haina victimei.
Dar am înţeles că martora l-a identificat.
Da, dar l-a văzut pe agresor doar o fracţiune de secundă în noapte
şi nici victima nu l-a putut identifica.
Deci fără ADN n-ar fi fost condamnat.
Poate că ai dreptate.
ADN putea să ajungă pe haină când Joseph
a tuşit sau a trecut pe lângă ea cu o zi înainte sau cu două zile.
A fost o cantitate mică. Acuzarea ar fi putut să-i mărească importanţa.
Aceste probleme au fost recent contestate
la curtea de apel. Şi dacă Joseph ştie şi el?
- Dacă pentru asta s-a întors? - Crezi că ceva a mers prost?
Da... nu ştiu.
Dacă a fost închis pentru o infracţiune pe care n-a comis-o,
să fii despărţit de soţie şi copil...
te-ar face să vrei să ucizi pe cineva.
Ştii ce voi spune.
Dovadă ADN insuficientă şi o martoră rasistă.
Combinaţie magică.
Nu poţi da vina pe juraţi... au fost zăpăciţi de experţi.
Chiar dacă e o probă insuficientă, e totuşi...
10.000 la 1. E vinovat.
Cine spune?
Oamenii de ştiinţă?
Urma a fost microscopică
de la care ei au extrapolat numerele astea exorbitante.
Da, certitudine. Ai fi nebun să nu pariezi pe ea.
De ce-ar spune poliţia că e vinovat dacă nu e?
În plus... e african.
Poate că dacă n-ai petrece atâta timp certându-te cu curtea şi poliţia,
poate ţi-ai îmbunătăţi raţionamentele.
Poate că toţi am face-o.
Insurecţie.
Nu, spun doar să nu te răzbuni pe toţi doar pentru că tu ai pierdut.
Eu am pierdut... şi n-am pierdut nimic.
Spre deosebire de clientul meu care a pierdut totul.
Te simţi bine?
Nu te supără mirosul?
Care miros?
Căldură intensă, dar totuşi controlată.
Puţin peste două ore.
Am izolat şapte fibre de frunze
de pe podeaua locului crimei.
Şase din ele sunt din copacii şi ierburile de pe stradă.
Mai era cynoglussum germanicum. E limba câinelui.
E destul de rară şi se găseşte în Bletching Woods.
Pe acolo a alergat fiul lui Warner.
- Cât de vechi e fragmentul de frunză? - O zi, poate două.
Nu v-a spus că a fost la tatăl lui?
Hale.
Se plăteşte bine?
Nu se plăteşte deloc, am nevoie de muncă.
Drăguţi oameni. Câţiva foşti infractori.
Să sperăm că ai toate lamele la sfârşitul zilei.
Alpaca.
Nick a fost la tatăl lui în seara în care acesta a murit.
De ce i-ai oferit alibiul?
Pentru că... e instinctul.
Te-ai temut de ce-i mai rău?
Fiul tău să-şi ucidă tatăl...
Nu!
Nu...
A fost foarte tensionat.
Afacerea cu sala de sport se prăbuşeşte, s-a despărţit de iubită,
iar acum îşi pierde tatăl...
N-am nevoie decât de încă zece să trec peste perioadă.
- Să ţin sala deschisă. - Ţi-am dat suma acum şase luni.
Şi ţi-i dau înapoi. O să meargă.
- Nu mai investesc niciun penny. - Mersi, tată.
Mulţumesc pentru încrederea în mine.
N-am vrut să-l interogaţi.
- Erau apropiaţi? - Asemănători.
N-ar fi recunoscut niciunul.
A fost greu pentru Nick în umbra tatălui său.
Cum să te desfăşori?
A fost greu şi pentru Richard.
Nick era foarte agresiv câteodată.
Foarte.
Trebuie să fi fost alarmant pentru dvs.
La ce oră s-a întors azi noapte?
Dormeam, nu ştiu.
Ne trebuie hainele pe care le-a purtat.
Le-am spălat. Erau murdare, a alergat.
Pot să iau o probă de salivă pentru ADN?
Să vă excludem.
Sigur.
Conform arhivelor, aţi fost în echipa de apărare a lui Joseph Marial.
Dl. Warner conducea.
Din punct de vedere criminalistic, ce s-a întâmplat
- ... cu proba ADN pare nesigur. - Sigur.
Sunteţi de acord?
- Da, ar putea să anuleze condamnarea. - L-aţi ajuta?
Nu vreau să fiu nesuferită, dar nu ştiu cât de realizabil este,
având în vedere că s-a întors ilegal.
Dar n-ar fi trebuit deportat deloc.
Alineatul 22, da. Cu alineatul 23 e o problemă.
- Ce e asta? - E căutat pentru crimă.
Da, căutat, dar nu condamnat.
Dacă e exonerat, îl ajutaţi?
Da. Îi datorăm acest lucru.
- Îţi dau cartea mea de vizită. - Grozav.
Mulţumesc.
O minte avocăţească strălucită.
- Suntem doar preocupaţi... - Aiureli!
Câteodată e mai bine să sari
decât să cazi... sau să fii împins.
Ce-ai mai făcut?
- Te interesează? - Desigur.
Nu, nu te interesează. Pentru că sunt un băiat privilegiat,
iar ţie nu-ţi plac ăştia, nu? Sau doar eu nu-ţi plac?
Vrei să ştii de ce nu ţi-am câştigat niciodată respectul?
Pentru că singurul lucru pe care îl preţuieşti este suferinţa.
Suferinţa în faţa... nedreptăţii.
Nick, îmi pare atât de rău.
- L-au găsit? - Pe cine?
Pe cel pe care îl suspectează, Joseph Marial.
Violenţă, ranchiună, e un candidat bun.
Îl voi căuta eu.
Am nevoie de parola tatei. Era numele...
tipului ăluia condamnat pe nedrept de bombardamentul din Belfast?
Nu e numele lui, e al tău.
Nicholas81, tu şi anul naşterii tale. Fără spaţii.
N-aş fi ghicit.
De unde ştii?
Ne cunoaştem de mulţi ani. Avem... încredere unul în celălalt.
Aveam.
Crezi că Warner se întâlnea cu altcineva?
Nu e niciun semn în apartament.
Rosa, întoarce-te în apartamentul lui Warner şi ia probe din baie.
- Unde eşti? - A trebuit să merg în oraş pentru ceva.
Bine, mă ocup. La revedere.
Mike, am aflat durata arderii?
Ce este?
Aproape distruse de căldura focului.
- Infarcte multiple. - De la ateroscleroză extinsă.
- Warner avea demenţă. Demenţă vasculară. - Stadiul III sau IV.
Dar de ce nu ne-a spus nimeni despre asta?
Declin cognitiv pronunţat. Uiţi cuvinte, nume, locuri...
- Lucra încă. - Dar poate nu atât de eficient.
N-a mai avut un caz important de un an sau doi.
- O ascundea destul de bine. - Cu ajutorul colegilor.
- Scuze, mă grăbesc. - Alo!
Nu mă trata ca pe un străin.
Stai puţin. Mai încet.
Unde eşti? Ne vedem acolo.
Nick Warner spune că ne poate ajuta să-l găsim pe Joseph.
- In... credibil. - Ce?
- 70 penny. - Pentru ce?
Gumă de mestecat.
Te distrezi?
Ştiţi că tipul ăsta a lucrat în spitalul St. Tom ca infirmier timp de şase luni?
Nu? Păi trebuia să verificaţi!
Poate se ascunde acolo, cunoaşte personalul!
- Calmează-te. - Trebuie să-l prindeţi!
Să n-o mai hărţuiţi pe mama şi să mă interogaţi pe mine!
- Vrei să dai vina pe cineva. - Da, vreau. Pentru că ştiu că e vinovat.
- Sau pentru că ştii ca nu e vinovat. - De unde să ştiu asta?
Tu să-mi spui.
Ştii că tatăl tău avea demenţă?
Nu.
Părea confuz în seara în care a murit?
Ce-ai mai făcut?
Te interesează?
- Bineînţeles. - Nu, nu te interesează.
Eu sunt un băiat privilegiat şi ţie nu-ţi plac ăştia.
Sau nu-ţi plac eu în mod special?
Ce e cu tine?
Te-am întrebat ce e cu tine?!
- Nu ştiu ce cauţi aici. - Da, nici eu.
Nu ştiu cine eşti.
Ştii de ce nu ţi-am câştigat niciodată respectul?
Pentru că tu preţuieşti numai suferinţa.
Suferinţa în faţa... nedreptăţii.
Nu părea în apele lui.
Ai reuşit în sfârşit să-l zdrobeşti aşa cum ţi-a făcut şi el ţie?
Trebuia să fi rămas.
- Să aştept până venea tipul ăsta şi... - Să-l aperi?
Da.
Bună. Voiam să-mi cer scuze pentru colegul meu, poliţistul.
- Cunosc trucul ăsta. - Nu, nu e truc.
- Poliţistul bun, poliţistul rău. - Nu, nu sunt de la poliţie.
- Care-o fi diferenţa? Erai cu poliţia. - Da, dar...
Nu, nu sunt de la poliţie. Eu am...
am revizuit cazul soţului tău şi... e posibil să fi fost o eroare judiciară.
- Ştiu că aşa a fost. - De aceea a venit aici Sarah Haines?
Nu, te rog.
Vă ajută?
Vă ajută să fugiţi?
- Pe tine şi Joseph? - E nevinovat.
Da, te cred, dar el trebuie să se predea.
- Nu. - De data asta nu-l vom condamna.
Nu ştii. Te rog...
dacă vrei să ne ajuţi, lasă-ne să plecăm.
Eve? Sunt în faţa căminului Amirei.
Sarah Haines a fost în vizită.
Cred că-i ajută... să fugă.
Ce făcea Rosa acolo?
N-ar trebui să se uite în microscop?
Sunt Hale. Vreau un mandat de urmărire pentru maşina Sarei Haines.
Joseph? Sunt Sarah Haines.
Soţia ta mi-a dat adresa.
Am lucrurile lor în maşină şi bani pentru voi.
Te simţi bine?
- Eve vrea să analizăm lucrurile din baie. - O fac eu.
Pată salină.
- Lacrimi pe pernă. - Ca o hartă, o linie a ţărmului.
Ţara nedescoperită.
Analizez ADN-ul.
Nu e al lui Warner.
Nu face nimic până nu ajung acolo.
Bine.
Au găsit maşina Sarei Haines.
Ne întâlnim cu ei şi vă scot din oraş să luaţi trenul.
Să vă ajute pe drum.
Aştepţi pe cineva?
- Nu. - Poliţia! Nu mişca!
N-am ştiut.
N-a ştiut. Du-o jos.
Ţine-o acolo. Stai acolo.
Nu l-am ucis.
Am fost la el pentru ajutor, să demonstrez că am fost condamnat pe nedrept.
- Şi apoi l-ai atacat? - Eram furios, da.
Îndurerat.
Dar apoi am văzut că nu mai era omul dinainte.
Lasă-mă...
să mă uit peste cazul tău...
din nou.
L-am lăsat... l-am lăsat în viaţă.
Joseph Marial, te arestez pentru uciderea lui Richard Warner.
Nu eşti obligat să spui nimic, dar poate dăuna apărării
dacă nu menţionezi ceva care mai târziu
va fi folosit la proces. Luaţi-l.
Rosa.
Lacrimile de pe perna lui Warner sunt ale Sarei Haines.
Bine. Fă analiza completă.
ADN-ul Sarei e pe patul lui Warner.
Ajutorul dat unui criminal căutat este infracţiune gravă.
Nu e criminal.
Vrei să faci mai mult decât să-l aperi la proces?
Poate îl ajuţi şi să evadeze din închisoare?
Autopsia arată că Warner suferea de demenţă.
Nu e cine ştie ce surpriză.
- Dar n-a fost tratat. - Nega boala.
Dar tu ştiai. De ce nu ne-ai spus?
Nu e relevant. N-a fost diagnosticat oficial.
Îl acopeream în instanţe.
Să păstraţi imaginea?
- Şi moştenirea. O ascundea bine. - Dar n-ar fi putut-o face până la sfârşit.
L-ai ajutat şi tu. De cât timp eraţi amanţi?
- Asta nu e treaba ta. - N-aţi spus la nimeni?
Trebuia să vă căsătoriţi? După pronunţarea divorţului?
Dar apoi... demenţa îşi arată faţa urâtă şi asta te-a făcut să te mai gândeşti.
Putem să-ţi împrumutăm colierul?
Ce e?
- Eşti cam bătrână pentru mine. - Mai taci!
S-a terminat.
- S-a terminat. Timpul? - Patru ore şi 13 minute.
Deci... lui Warner i s-a dat foc pe la ora 2.
O oră pentru marginea de eroare, tot înseamnă ora 1:00.
Camerele îl arată pe Joseph întorcându-se la cafenea la 0:20.
Joseph n-a fost acolo.
- Care-i noutatea? - Doar nişte dovezi criminalistice.
- Conclusive? - Discutabile.
Dar cred că Joseph va fi închis pe viaţă de data asta.
Va fi uşor pentru juraţi să-l condamne la fel ca înainte.
Mijloace, motiv, ocazie,
ADN-ul lui se află la locul crimei, plus cazierul.
- Vinovat. - Ca păcatul.
Doar dacă demonstrezi tu că nu e vinovat.
Nu comentez.
Sarah, ne dai cheile de la maşina ta?
Colierul tău a ieşit pozitiv la gaze inflamabile.
Mersi.
De ce?
Probabil de la un grătar de acum două zile, acasă la mama.
Va avea saliva lui Warner pe ea,
poate nişte sânge de pe buze.
Transpiraţie...
de pe palmele tale, de pe degete.
Am găsit o fibră în plămânii lui.
Îmi pare rău!
Îmi pare atât de rău!
Ce... ce...
Ce faci?!
- Lasă-mă să plec. - Ai vărsat gaz de brichetă pe tine!
Nu ştiu ce înseamnă durerea.
Richard, nu, ce faci?! Vrei să mori în agonie?!
E alegerea mea.
Aleg scăparea laşilor.
Pentru că ştiu ce se întâmplă.
S-a întâmplat cu tatăl meu.
Şi devine mai rău. Şi mai rău.
Şi nu există tratament.
În felul ăsta, nu sunt chiar atât de laş.
- Dă-mi bricheta. - Nu!
- Hai să discutăm. - Nu avem despre ce.
- Tot ce voiam să facem! - Urma să fim atât de fericiţi.
Vom fi! Vom fi! Te ajut eu!
- Da? Ai să mă hrăneşti, mă ştergi la fund? - Da!
Nu vreau s-o faci! Exact asta nu vreau să faci!
Când devine mai rău, te părăsesc.
Minţi atât de prost.
N-o să te mai iubesc.
După ce te-am iubit atâta timp...
n-o să mai ştiu cine eşti.
E viziunea mea de iad.
Nu trebuie să fie!
Nu înţelegi?
Sunt deja acolo.
Te rog...
... lasă-mă să plec.
A luat şi restul de pastile de somn.
Am aşteptat.
Am vorbit puţin.
Eu... l-am ţinut în braţe.
A fost aproape normal.
Te iubesc.
Mulţumesc.
De ce i-ai dat foc?
Nu ştiu.
Să-i îndeplineşti ultima dorinţă?
Să-ţi acoperi urmele?
Şi să-l ajuţi pe Joseph să dispară...
ar fi fost în favoarea ta, nu-i aşa?
Ştiu.
Mă păcăleam singură că nimeni nu va trebui să plătească.
Aşa este.
Sarah Haines...
te arestez pentru uciderea lui Richard Warner.
Un avocat bun care se ocupă de imigrări... pentru Joseph.
Mulţumesc.
Am studiat dosarul condamnării anterioare şi am consultat un avocat.
Acuzarea s-a bazat prea mult pe dovezi criminalistice imperfecte,
dovezi care au fost discreditate în multe alte cazuri.
Vom face o cerere la comisia de revizuire a cazurilor penale
şi la curtea de apel pentru a retrage condamnarea
şi pentru a anula deportarea.
Şi pentru a putea să rămâi.
Credem că eşti nevinovat, Joseph.
Şi dacă nu reuşim nimic, putem construi alt caz.
- Care? - Oasele tale.
Dacă putem dovedi că ai fost torturat în Sudan, nu mai poţi fi trimis acolo.
Aşadar, duşmanii mei m-au eliberat?
A venit cineva să te vadă.
Bună, tată.
Vă lăsăm singuri.
Rămânerea noastră în această lume va dura doar atât de mult.
Ştiinţa se poate dezvolta, poate găsi leacul...
... pentru erori judiciare, pentru boli.
Dar e numai o parte din imagine...
... şi poate induce în eroare, poate fi greşită.
Chiar şi ştiinţa e umană la urma urmei.
Încercare şi eroare, speranţă,
speranţă că vom reuşi.
În episodul următor...
Se numeşte Ray Quinn, paznic de noapte.
Se apropia de sfârşitul a opt ani pentru răpire.
Raymond era diferit.
Inofensiv.
Ce Dumnezeu ai făcut?
- Ştii că e un posibil suspect? - Da, bineînţeles.
Voi aveţi legile voastre, noi pe ale noastre.
Vă arestez pe toţi dacă e nevoie!
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro