ATUNCI
Îmi vine greu să-mi dau seama ce e real.
Halucinaţii ?
Uneori îl văd pe Lucifer.
Stai aşa, tu îl vezi în momentul ăsta ?
Arată-mi mâna.
Eram cu ţine când te-ai tăiat.
Eu ţi-am cusut-o.
Asta e real.
În Purgatoriu sunt chestii mai bătrâne decât sufletele,
şi le-ai halit şi pe alea.
- Nu pot să-i mai opresc ! - Pe cine ?
Leviatan !
Aceşti... cum le-o spune...
Leviatani.
Dacă-s în ţevi,
înseamnă că şi-au tras reţea de autostrăzi.
Ceva mănâncă oameni
la Spitalul General din Sioux Falls.
Punem pe câţiva dintre noi în posturi cheie şi ne putem ospăta în fiecare zi.
Ne întâlnim la casă, ne putem regrupăm acolo.
Au incendiat locul.
Cineva ştia ce face.
Bobby !
Nu.
Doi bărbaţi... unul cu traumatism cranian,
şi unul cu fractură deschisă de tibie.
- Suntem pe drum spre Sioux Falls. - Spitalul General din Sioux Falls ?
Duceţi-ne în altă parte. Oriunde !
Vă rog !
Poate că nu-s real.
Dar nu plec nicăieri, Sam.
Sammy ? Să nu mă laşi, mă auzi ?
- Are un atac. - Sammy !
ACUM
Nu răspunde.
Tensiunea e 6 cu 3.
Pupilele sunt fixe şi dilatate.
Ţineţi-l.
Trei, doi, unu, aşezaţi-l !
Asistentă !
La spital.
- Care ? - Spitalul General din Sioux Falls.
Unde e frate-miu ? Tre' să plecăm.
S-a lovit cam tare la cap.
I se face o tomografie craniană.
Bine. Tre' să plec.
Nu mergi nicăieri cu piciorul ăsta, amice.
Nu.
Nu, nu, nu.
Ce... ?
Eşti bine ?
Bobby, trăieşti.
Logic că da. Ce cauţi pe podea ?
Mi-au dat morfină. Multă
Ia uite, un monstru mi-a rupt piciorul.
Stai aşa... casa.
Am crezut că ai murit.
Păi nu-s. Nu încă.
Dar trebuie s-o ştergem.
Nu suntem în siguranţă aici.
Unde-i Sam ?
Îi fac radiografie la cap, cred.
Ne vedem la garajul ambulanţelor.
- Îl găsesc eu pe Sam. - Poftim, unde ?
Bobby, io-s şchiop.
Ai făcut şi desert, presupun ?
Da ?
Fraţii Winchester ?
Stai aşa, nepoate. Pe cine avem aici ?
Da, pe el îl caut. Era sub acoperire.
Îl transportăm la spitalul judeţean.
Hai, beteagule.
Te duc să te vindeci mai în siguranţă.
Haide, Dean.
Rahat.
Hai, Dean.
Hai, Dean !
Dă-i drumul, calc-o !
Supernatural - S07, Ep 03 The Girl Next Door
Traducerea şi adaptarea: Š CucuBau
Whitefish, Montana Trei săptămâni mai târziu.
Frăţie... Ricardo.
Ce s-a întâmplat ?
Suicidio.
Adios, ese.
Asta ar trebui să te mai înveselească.
Fetiţa mea !
Acum trebuie doar să-mi scot sărăcia asta şi pot să conduc iar.
Cum e în lume ?
Ciudat cu garnitură de sângeros.
Am vorbit cu câţiva vânători.
S-au lovit de aceleaşi chestii ca alea
care şi-au deschis prăvălie la spital.
Da, şi nu uita că au încercat să ne omoare la tine acasă.
Opinia generală e că sunt cam ca metamorfii dar sunt mai axaţi pe mâncat oameni.
Şi nimic nu-i ucide.
Ca pe vremurile bune. Altceva ?
Da. Sângerează o mâzgă neagră.
Cum era ce a ieşit din Cass...
chestiile alea din Purgatoriu.
- Leviatanii. - Da.
Dar al'de dr. Ciomu pe care tu şi şerifa i-aţi văzut la spital
încă îşi mai fac sandwich-uri cu splină ?
Mda, am dat nişte telefoane.
Doctorul ăla nu a mai venit la muncă.
Idem o asistentă şi un director.
Nu ai plecat deloc, Sam. Şi-au luat tălpăşiţa.
Aşa că pot fi la orice spital din America.
Eşti încă în cuşcă... cu mine.
Tu ce părere ai, Sammy ?
Sammy ?
Sam.
Sam... Te apelează turnul de control !
Sam !
Da. Ce-i ? Sunt... Sunt aici.
Eşti bine ?
Da. Sunt bine.
Perfect.
Orice informaţie aveam a ars aşa că...
Dar aici ?
Rufus n-a lăsat nimic ? Ai verificat la subsol ?
Conserve cu mâncare şi praf.
Nu cred c-a mai dat pe aici de ani de zile.
Deci... trebuie să mă apuc să-mi refac biblioteca.
Parcă spuneai că acele cărţi sunt unice.
Da. D-aia am ascuns copii în diverse locuri.
Bine, bine...
Tu ăla cu două picioare. Am rămas fără potol.
Nu te duci să mai iei ?
Ba da, sigur.
Ai grijă de ea, da ?
Şi... Sam ?
Da ?
Plăcintă.
Evident.
- Deci ? - "Deci" ce ?
Înainte s-o ştergi iar, ce zici de "Girl, Interrupted" a noastră.
Ai vreo idee ?
Mie mi se pare că e mai bine.
Mai bine ? Cum adică ? Tocmai ai văzut cum făcea !
L-am văzut aiurând o dată.
- E un progres. - Glumeşti !
Uite ce-i, părerea mea e că scăfârlia lui Sam
e ca piciorul tău.
Se vindecă mai greu.
La fel... Bobby, eu îmi scot ăsta în cinci zile,
Voi fi ca nou.
Sam nu se vindecă mai greu. E o bombă cu ceas.
Doar nu ne ascunde nimic.
Ce vezi, aia primeşti.
Ce mare scofală dacă zic că-i un progres ?
Pentru că treaba nu merge aşa, Bobby, niciodată!
'Nţeles ? Mai ales cu Sam.
O s-o ia iar pe mirişte.
- Problema se pune doar de "când". - Bine.
Ce zici să ne ocupăm de problema urgentă ?
Adică să adunăm informaţii.
Eu plec. Tu stai acolo şi agită-te ca sifonul.
Vă ţin la curent.
Uite ce-i... nu te ajută cu nimic să stai să te frămânţi atât.
Poate că te va surpinde plăcut.
Salutare.
Şi ziarul ?
Da, te rog.
Poftim.
Da, domnule.
Mai vedeţi şi alte plăţi ciudate pe extrasul dvoastră de cont ?
Poate pe cea de pe 27 Mai, către "Mama Omida" ?
Scuze de întrebare.
Lemmy Kilmister Benzinăria din Whitefish, Montana.
Vom reveni cu un telefon.
Da ?
Da, domnule.
Fraţii Winchester tocmai mi-au apărut pe hartă.
Grozav.
Un magazin în Montana,
Cam la o zi juma' distanţă, poate două.
- Şi ? - Şi ?
N-ai plecat încă ?
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Unde-i Bobby ?
- A plecat ? - Da.
Sammy, cum te simţi ?
Bine.
Adică încă vezi... ştii tu...
Da, ştiu la ce te referi.
Da... încă văd rahaturi care nu-s reale.
Dar sunt bine.
Pot să deosebesc ce e real şi ce nu, adică.
Crezi că eşti mai bine ?
Sincer ?
Nu ştiu.
Ştiu doar că am situaţia sub control, aşa că...
Nu-ţi fă griji.
Unde-i plăcinta ?
Ţi-am luat tort.
E aproape acelaşi lucru, nu ?
Lincoln, Nebraska 1998
Din câte înţeleg eu,
este vorba de ceva numit Kitsune.
Nu prea multe.
Par a fi oameni...
până îşi arată ghearele
şi-ţi fac o gaură după ureche ca să-ţi mănânce creierul.
Nu... Nu ştiu încă.
Da, Dean, îmi dau seama că e musai să-i ucidem.
Dacă ne-ar fi trimis şi unchiul Bobby o carte în engleză.
Asta fac !
Nu. nu... nu mi-l da la telefon.
Salut, tată.
Da, domnule.
Ştiu că mor oameni.
Da, sunt pe drum spre bibliotecă.
Îmi pare rău, păpuşă. Preţul a crescut.
$55.
N-am atât.
Păcat.
Poate facem un troc.
Mă întorc în câteva zile. Sunt bine. Sam.
Mirişte !
Miri... ce?
Sam. A şters-o.
Unde ?
N-am idee. Dar nu-i a bună.
Poate a vrut să fie puţin singur.
Da, dar singurătatea lui nu e doar a lui.
Ar putea fi în excursie cu Lucifer acum.
M-a lăsat aici ca pe Jimmy Stewart.
- Prespun că l-ai sunat. - Intră direct mesageria vocală.
Şi şi-a oprit şi GPS-ul.
Şi mi-a luat maşina !
- Nu intra în panică. - Prea târziu !
El spune că e bine,
aşa că mai lasă-l câteva zile.
Măcar până îţi scoţi gipsul...
şi îl vânezi după.
Până atunci, vom continua amândoi să-l sunăm.
Bine.
Ai pus-o.
Credeţi că e vorba de o altă victimă a aşa zis-ului spărgător de gheaţă ?
Acelaşi stil.
Nu pot spune că-mi pare rău după ăsta.
Îl cunoşteaţi ?
L-am arestat de vreo cinci ori.
- Mare "erou". - Şi care-i treaba ?
Ucigaşul vine în oraş, ucide un nemernic şi merge mai departe ?
Aşa pare.
Îi înjunghie pe toţi la fel, nu ? După ureche ?
Da. Nu poţi să înţelegi un psihopat.
Dar nu am dat presei acest detaliu.
De unde ştiaţi ?
Am mai avut un caz ca ăsta acum câţiva ani.
Credeţi că sunt legate ?
Aţi găsit ceva ciudat legat de creier ?
Cum ar fi ?
Cum ar fi... că lipseşte.
E o bună întrebare pentru medicul legist.
Corect. Mulţumesc.
3 apeluri nepreluate de la Lars Ulrich
Ce mai faci ?
A fost cumva ieri pe aici un tip aşa... mai mare ?
Câte detalii.
Adică mare.
Cam atât de înalt ?
Poate.
- Şaten ? - Da, da. El e.
Îţi aminteşti ce a cumpărat ?
Ceva de mâncare, poate ?
Nu cumva şi un ziar ? Aveţi ziarul de ieri ?
Da, uite-l acolo.
Pot să-l iau ?
Nu prea dăm peste asemenea crime...
cu atât mai puţin să fie în serie.
- Ce-aţi găsit ? - Chestia e ce nu am găsit.
Staţi să vă arăt.
Lipseşte o mare bucată din mezencefal.
Cum ar fi glanda pituitară ?
De fapt glandele pituitare lipsesc cu desăvârşire.
De unde ştiaţi ?
Au nevoie de o dietă cu glande pituitare pentru a trăi.
Am intuit.
Stai aşa. Ia-o uşor.
Corect.
Îşi alege victimele din parcurile de lângă autostradă.
Una singură per oraş.
Am aflat totuşi ceva.
Ce ?
Sunt doar obosit.
Mă tot uit la astea de vreo opt ani.
Stai aşa.
Te sun imediat înapoi.
Un espresso triplu, vă rog.
Bine.
Espresso triplu.
Mulţumesc.
Îl înjunghii în inimă.
Înjunghii în inimă.
Am spus că îl înjunghii în inimă !
Bine. Voi sunteţi bine ?
Pot avea parte de cinci minute de viaţă normală acum ?
Dean.
Întrebare scurtă...
cum vorbeşti cu fetele ?
Vreau doar să... ştii...
- Să te salut şi... - Nu.
Pleacă.
N-am voie să vorbesc cu băieţi.
Lasă-mă-n pace.
Haide. Vrem doar să stăm de vorbă.
- Trebuie să plec. - De ce eşti aşa necioplită ?
Ia laba de pe mine !
- Am spus să te porţi frumos. - Tu de ce nu te porţi aşa ?
Şterge-o.
Ia uite la ăsta.
Bună. Eu sunt Sam.
Iar eu Amy.
La naiba.
Bună, Amy.
Sam.
Da.
N-am crezut că te voi revedea.
- Ce e cu tine pe aici ? - Cred că ştii.
Te-ai făcut înalt, nu ?
Vrei să stăm la bârfă ? Pe bune ?
Hai să facem câţiva paşi.
- Sam... - Mişcă.
Acelaşi stil, acelaşi tip de victime...
ca pe când eram copii.
Nu e ceeea ce... Eu nu...
Am un serviciu stabil de şase ani.
Am o casă, două pisici, o ipotecă.
Duc o viaţă normală.
Tu numeşti asta viaţă normală ?
Eşti gata să ne jucăm de-a doctorul ?
Şi ? Ai de gând să-mi spui ?
Ce ?
Cum i-ai bătut pe ăia de le-a sunat apa-n cap.
Adică...
Nu te supăra dar eşti puţin cam...
Firav ?
Exact.
Deci... ?
Mă uit la multe filme cu Bruce Lee.
Ţi-e sete ?
Da.
- Locuieşti prin zonă ? - Nu, nu chiar.
Fain cântec.
Tata nu ascultă nimic apărut după 1979, aşa că...
Asta înseamnă că nu ai voie ?
Stau cam mult în maşină.
Tata călătoreşte mult. În interes de serviciu.
Da, şi eu cu mama la fel.
Merge pe principiul... "încotro bate vântul".
Ca un hippiot ?
Mai puţin partea cu pace şi dragoste.
Suntem mereu pe drumuri.
Am văzut cea mai mare minge de aţe din lume de două ori.
Eu de trei ori. Nu e chiar atât de mare.
Nu-i aşa ?
Bine, dar să fim sinceri
e naşpa să te tot muţi.
Mereu eşti copilul cel nou,
şi toţi de cred un ciudat.
Sam, dar eşti un ciudat.
Dar aşa au fost, să zic, şi Jimi Hendrix şi... Picasso.
Şi eu sunt la fel.
Cei mai faini oameni sunt ciudaţi.
Sam.
Ţin sub control creatura din mine.
Ai înţepat trei inşi săptămâna asta.
Nu înţelegi, nu e cum pare.
Nu sunt... aşa... o criminală.
- A trebuit s-o fac. - De ce ?
Nu pot să-ţi zic.
Doar că a trebuit s-o fac.
Te rog să mă crezi, Sam.
Nu pot, îmi pare rău.
Şi mie.
Pe ăsta a vrut să-l vadă.
Perfect.
Pot să vă întreb dacă i-a făcut ceva ?
Nu. A pus câteva întrebări
legate de faptul că glandele pituitare ale celorlalte victime lipseau... etc.
La naiba.
Sam vânează un ce ?
Un Kitsune.
Sunt destul de rari. Tata şi cu mine am vânat unul în '98.
Parcă îmi spune ceva.
Da, nu a fost în topul nostru.
Măcar acum ştim că lucrează la ceva.
- Da, dar de ce să dispară ca Houdini ? - N-am idee.
Ce ai de gând să faci când îl găseşti ?
Am aşa vreo două idei.
Cum de m-ai găsit ?
Ai pierdut asta.
"Amy Pond" ?
Simpatic nume.
Nu glumeai cu ipoteca.
Sam...
Stai, ăla-i proaspăt.
Şi nu-i al meu.
- Deci ai ucis iar ! - Crezi că am vrut ?
Cred că ai face bine să-mi spui exact ce faci,
sau va trebui să te ucid, indiferent dacă vreau sau ba !
Nu pot.
- Sam, mă cunoşti doar. - Nu, te-am cunoscut.
- Asta a fost acum multă vreme. - Ba mă cunoşti.
Ştii ce fel de persoană sunt.
Rahat.
Scuze, n-am vrut.
Nu-i nimic, doar că dacă vede mama, se va înfuria.
Mda. S-a întâmplat.
Da, dar ea e mai irascibilă.
Uneori. Nu e mare scofală.
Şi tata la fel.
Nu vrei să-l vezi când e beat.
Mama...
Nu cred că e o persoană bună.
Uneori cred că nici eu nu-s.
Ba eşti.
Nu fii aşa de sigur.
Am întâlnit destulă răutate
aşa că ştiu să recunosc bunătatea.
Doar că... are un întreg plan pentru mine,
dar eu nu vreau să fiu ca ea, ştii ?
Nici eu nu vreau să fiu ca tata.
În regulă.
Atunci spune-mi ce se întâmplă.
Lasă cuţitul şi-ţi arăt.
Arată-mi şi o să-l las.
Nu mişca.
El este Jacob...
fiul meu.
Mi-am făcut o viaţă aici, Sam.
Fac parte din comitetul părinţilor. Sunt plictisitoare.
- Dar încă te hrăneşti. - Cu morţii.
Lucrez la morgă.
Ştiu.
Nu e sexy, dar na, avantaje medicale.
Iar în linişte ceea ce avem nevoie, Jacob şi cu mine.
Nimeni nu suferă.
Dar poate fi riscant,
să te hrăneşti aşa, mai ales pentru un copil.
Jacob s-a îmbolnăvit.
Era pe moarte şi singura soluţie era...
Avea nevoie de carne proaspătă.
A funcţionat.
- După ultima, febra i-a scăzut. - Amy...
- S-a terminat. - Nu poţi garanta asta.
Îţi dau cuvântul meu.
Pe cine va ajuta mai multă vărsare de sânge ?
Încă mai poţi s-o laşi baltă.
Amândoi putem.
Sam...
După ce-am făcut pentru tine.
- Amy, eu... - Ascunde-te ! Repede !
Poftim ?
Bună.
Ne-au ajuns din urmă.
Cine ?
Doi profesionişti într-un rahat de Impala.
Plecăm.
Dar, mamă...
Îţi spun o singură dată...
Eu aduc mâncarea în casă aşa că vei face cum ţi se spune
sau te ţin flămândă.
Bine.
Porneşte motorul. Eu fac bagajele.
Fată bună.
Mişto primă întâlnire, nu ?
Îmi pare rău că trebuie să pleci aşa, dar...
Ce s-a întâmplat ?
Ştiu că mama mea e...
Nu, doar că trebuie să plec. Îmi pare rău.
Aia... aia nu-i nimic ! E doar...
Sam ?
Cei din Impala sunt tata şi fratele meu.
Eşti un monstru .
Iar tu un vânător.
Şi...
Tu ar trebui să mă ucizi...
...iar eu pe tine ?
Aşa cred.
Sam, n-am ucis pe nimeni până acum.
Şi nu vreau să-ţi fac ţie rău.
Tu vrei să-mi faci mie ?
Nu.
Atunci fugi.
Dacă mama te găseşte, te ucide. Fugi.
Te rog, Sam.
Sal'tare, Sam.
O nouă regulă. Dacă-mi furi fetiţa, iei pumni.
Ce naiba a fost în capul tău, Sam, să pleci aşa ?
Puteam să mă gândesc că Satana îţi trage sforile.
Dean, de câte ori trebuie să-ţi spun ? Sunt bine.
O, da, eşti un model de sănătate mentală.
Ai idee ce scenarii de groază mi-au trecut prin cap ?!
Dean, ţi-am lăsat un bileţel.
Era ceva de muncă în oraş.
Un Kitsune.
Da. Da, ştiu.
Şi ne-ai ignorat apelurile de ce, mai exact ?
Pentru că am vrut să mă ocup de ea.
Şi aşa am şi făcut.
- Serios ? - Da.
Unde-i cadavrul ?
Nu e niciun cadavru.
De ce nu ?
Pentru că am lăsat-o să plece.
S-a dus.
Ce ai făcut ?
De ce ?
Sam !
Ştiam eu că ascunzi ceva.
Vezi tu, de fiecare dată când fugim din oraş, Amy face scandal.
Aşa că dacă acum a fost paşnică... ei bine...
Cine e ăsta ?
- Este prietenul meu. - Ba nu e.
- Sam ! - Taci !
Ce naiba e cu tine ?
Eşti chiar atât de proastă ? Pe bune ?
Ţi-am mai spus, tu nu poţi avea prieteni.
Puştiul ăsta e mâncare !
Nu !
Asta te va învăţa minte.
Nu mi-ai povestit asta.
N-am povestit nimănui
Îţi imaginezi ce ar fi făcut tata.
Deci ai văzut articolul din ziar,
şi ai fugit după ea.
Era beleaua mea.
Şi crezi că dacă ai lăsat-o să plece ai rezolvat-o ?
Şi-a ucis propria mamă, Dean, ca să mă salveze.
Te înţeleg, Sam. Serios.
Dar uite ce face acum.
Lasă dâră de cadavre, omule...
Ceea ce înseamnă că va trebui s-o ucidem,
indiferent de câte medalii de merit
a adunat când era un copil.
Îmi pare rău, dar concluzia e simplă.
Nimic din viaţa noastră nu e simplu.
Trebuie să fugi.
Amy !
Ai bani lichizi ?
Vreau să te urci în primul autobuz care pleacă din oraş.
În seara asta.
- Cum rămâne cu... - Mă ocup eu.
Pleacă !
Vino cu mine.
Nu avem de ce să fim singuri. Putem fi ciudaţi împreună, Sam.
Sam...
Nu pot.
Îmi pare rău.
Şi mie.
Uite ce e, frate, pricep, bine ?
Cunoşti o fată, ţi se aprind călcâiele...
nimic nu e mai frumos. Dar ciudata asta ?
- N-am vrut să spun... - Ba da.
Văd cum mă priveşti, Dean,
de parcă sunt o grenadă
şi te aştepţi să explodezi.
- Sam... - N-o să explodez.
Poate că-s ciudat,
dar ăsta nu e sinonim cu periculos.
- N-am zis... - Nu-i nimic.
Spune-o.
Mi-am petrecut mare parte din viaţă încercând să fiu normal,
dar să fim serioşi.
Nu sunt normal.
Gândeşte-te la toate rahaturile pe care le-am făcut.
Uită-te acum la mine. Sunt un ciudat clasa întâi.
Dar o ţin sub control. La fel şi Amy.
Aşa face ? Cum ?
Lucrează la o casă mortuară
ca să nu trebuiască să ucidă pe nimeni, Dean.
A găsit soluţia.
Bine, atunci cum explici cadavrele ?
Nu mai face.
Copilul ei era pe moarte, Dean.
Dacă tu sau eu am fi fost în locul ei, probabil că am fi procedat la fel.
Nu ai încredere în ea.
Bine.
Dar ai încredere în mine.
Dean, te rog.
OK.
Pe bune ?
Trebuie să încep cândva să am, nu ?
Bozeman. Corect.
Am înţeles. Mulţumesc.
Era Bobby. Ne aciuăm în Spokane diseară.
Mâine ne întâlnim cu el.
Nu vrei să conduci tu ?
Mă iei iar la pumni ?
Nu vrei să te ocupi tu de cazare ?
Eu trebuie să mă duc după bomboane.
Ordinul doctorului.
Data viitoare când fugi,
schimbă-ţi numerele de înmatriculare.
Dacă nu, eşti mai uşor de găsit.
- Cine... - Sunt fratele lui Sam.
Iar tu eşti Amy Pond,
anagajata de la morga din Bozeman care a dispărut.
Te caută lumea.
Sam te-a trimis ?
Sam nu ştie că sunt aici.
Dar ţi-a spus. Fiul meu...
Ştiu. Ştiu.
Dar oamenii...
Sunt cine sunt.
Indiferent cât de mult te strădui să fie altfel,
eşti ceea ce eşti.
Vei mai ucide.
Ba nu. Jur.
Crede-mă, sunt expert în asta.
Poate peste un an, poate peste 10.
Dar până la urmă tot o iei razna.
Aşa e mereu.
Îmi pare rău.
Ai la cine să te duci ?
Ai ucis pe cineva până acum ?
Dacă o vei face, vin după tine.
Singurul pe care îl voi ucide eşti tu.
Caută-mă peste câţiva ani.
Dacă mai trăiesc atât.
Da, domnule.
Sam Winchester a fost cu siguranţă aici.
Da.
Toate alias-urile lor pe care le avem, şi voi afla unde s-au dus.
Sunt doar cu vreo două zile în urma lor.
M-am oprit să îmbuc ceva.
Ştii ce am aflat ?
Oamenii au un gust bun,
dar orice are un gust mai bun...
cu brânză.
Traducerea şi adaptarea: Š CucuBau