- Şi ce s-a întâmplat după ? - Nu a venit la şcoală a doua zi
- şi am auzit că nici nu a dormit acasă. - Nu se poate !
Eşti surprinsă ? Nu o ştii pe Carly ? N-ai văzut cum se îmbracă ?
Fetelor, hai să terminăm cu bârfa. Nu e în regulă ce faceţi,
- iar Carly nu e problema noastră. - Ce vrei să spui ?
Mama ei nu vine la antrenamentul de fotbal fără un termos cu Chardonnay...
Şi nu mă faceţi să vorbesc de tatăl ei. Tipul ăla e...
Dumnezeule !
Intersecţia asta e aşa periculoasă !
Am cumva ruj pe faţă ?
Nu, n-ai. Şi consideră-te norocoasă că nu ai simţit-o pe mama.
- Trebuie să pună un semn de oprire. - Eşti obsedată de trafic.
E o obsesie pentru siguranţă.
Într-o bună zi, Joe Speeder o să vină cu viteză pe aici,
şi atunci, cineva o să...
Sunt bine.
- Dumnezeule ! - Sunt bine. Salut, copii !
- Phil ? - Da, sunt bine. Vedeţi-vă de drum.
Ţine sus ritmul cardiac.
- Cum arată faţa mea ? - Încă e bine.
Mă bucur.
O FAMILIE MODERNĂ Sezonul 3 - Episodul 4
Traducerea şi adaptarea Soryn-EL & Lusitan
Gloria, de câte ori să-ţi spun să-ţi muţi maşina-n curte ?
- Poarta a fost deschisă toată noaptea. - Locuim într-un cartier civilizat.
Ţi-e frică că-ţi vor zbura banii şi grădinarul va trebui să-i strângă ?
- Jay, am nevoie de un cec de la tine. - Acum pentru ce ?
Excursie cu clasa de teatru. "Mizerabilii."
Strângem bani de bilete de avion vânzând hârtie de împachetat.
Ia-o uşor. Care e de fapt povestea ?
Jean Valjean a stat 19 ani la închisoare
- pentru că a furat o felie de pâine. - Eu zic de hârtia de împachetat.
19 ani pentru o felie de pâine ? Ce avea special pâinea asta?
Nu era din cauza pâinii, ci din cauza societăţii...
- Concentraţi-vă, oameni buni. - Manny, îţi vom cumpăra noi toată hârtia.
Nu vom cumpăra nimic. El trebuie să înveţe să vândă.
E cea mai bună metodă de a învăţa să facă afaceri.
Manny, notează asta:
"Un vânzător capabil, se duce după Moby Dick într-o barcă cu vâsle"
"şi-şi ia cu el şi sosul tartar."
Jay îmi spune mereu să "notez asta", însă nu înţeleg mereu ce vrea să spună.
Nu ştiu exact cine sunt "ei".
Iar pe asta scrie doar "clătite."
Cam, ce e cu notiţa asta din revista "Vanity fair"
- despre o agenţie de adopţie ? - Au sunat ei
şi au zis că au reprogramat vizita la noi acasă.
Când ? De ce nu mi-ai zis ? E un lucru destul de important.
- Când au zis că vin ? - Cine ştie ?
Nu se vede de părul lui Jennifer Aniston.
- Trebuie să te organizezi mai bine. - Nu am de ce.
Întreabă-mă despre orice eveniment viitor. Îţi pot spune unde şi când este.
Când vine agentul de adopţie la noi ?
Bine. Ăsta e un cinci sau o buclă ?
Sper ca Jen să-şi fi găsit în final dragostea.
Ce s-a întâmplat aici ?
Eu şi Lily ne-am trezit cu un aer franţuzesc şi am decis să facem clătite.
Însă când vei avea chef să ştergi nişte clătite ?
Da, e cam dezordine, dar...
- Ştii ce ? O să fac curat. - Bine.
- O să curăţ. - Serios ?
- Hai spune ce gândeşti. - Niciodată nu faci curat.
Păstrează-ţi suspinul.
Cam, de câte ori eşti creativ în bucătărie, eu sunt cel care face curat, aşa-i ?
Pizza de casă, fondue, gastronomie moleculară.
Încă mai curăţ spuma de creveţi de pe perdele.
Ştii ceva, Mitchell ? Mai bine du-te la serviciu, da ?
O duc pe Lily la şcoală, iar când mă-ntorc
voi curăţa locul ăsta ca şi locul unei crime,
ceea ce şi este, pentru că ai ucis bucuria.
Amice, care-i treaba ?
- Salut, tată. Gândeşte repede ! - Dumnezeule !
Dacă înregistrăm asta, o să avem cel mai vizionat clip pe YouTube !
O să avem un milion de vizualizări. E şansa noastră !
Trebuie s-o facem din nou.
Aş vrea, dar mama ta m-a pus să schimb o grămadă de becuri.
De câte mame e nevoie să schimbe un bec ?
- Nu ştiu. - De niciuna. Că îl schimbi tu, fraiere.
Am râs, dar... a durut un pic.
Am ajuns acasă !
- Şi noi. - Bine că sunteţi toţi aici.
- Care-i treaba, fato ? - Ştii intersecţia aia periculoasă ?
Unde dorinţa se întâlneşte cu gelozia, iar rezultatul este crima ?
Aia unde aproape că te-am omorât de dimineaţă.
Da, scuze. A fost vina mea. Adormisem în ghete.
Împreună formăm o combinaţie periculoasa.
- Nici nu m-am gândit la asta. - Marfă.
Vreau să obţin un semn de oprire.
Am sunat la primărie şi ce credeţi ?
Comisia pentru transporturi vine tocmai seara.
M-au trecut fiorii.
Vezi că am dreptate ? Trebuie să obţin doar 50 de semnături,
mă duc acolo şi se rezolvă.
- Or să pună semnul. - Sunt mândru de tine.
Toţi suntem.
Ne place că mama are treabă cu proiectul ăsta,
pentru că atunci când intrăm în casă, ne dă mereu ceva de făcut.
"Fă-ţi tema. Fă-ţi curat în cameră."
"Pune-ţi pantalonii."
Parcă ar veni regina. Am dreptate ?
Aşa că atunci când are treabă, eu şi Luke profităm de situaţie.
Uite banii, prietene.
Scutier, hai s-o facem. Ia şi tu ceva !
Cred că e minunat.
Sunt foarte încântată că mă pot folosi de ajutorul vostru
ca să obţin semnăturile alea.
Eu te ajut, imediat ce termin de montat becurile.
- Minunat. Copii ? - Mi-am amintit că am o tonă de teme.
- Fac proiectul despre ştiinţă. - Haley ?
Lucrez la eseul meu pentru colegiu.
Ştii ce ? Cred că o să scriu despre tine.
Eşti o sursă bună de inspiraţie.
- Forţa feminină ! Eşti tare. - Mersi, scumpo.
Sunt tare.
Stella, jos.
Stella, nu. E foarte periculos.
Bine, domnişoară. M-am săturat.
Vino aici, pentru că Jay o să fie supărat dacă păţeşti ceva.
Acum trebuie să am grijă de câine. Ce frumos !
Joacă-te cu osul. Ne mai vedem.
Acum pot să gătesc colţunaşii mei.
Poarta. Nu ! Poarta !
Stella, întoarce-te !
- Salut, dle Vânzător. - Putem să nu discutăm despre afaceri ?
Aşa de rău e ?
Am făcut tot ce am putut...
Cu gropiţe în obraji, cu ochii mari. Dar m-am ales cu... nimic.
- La câte uşi ai fost ? - Nu ştiu.
Cred că la cel puţin trei.
- Trei ? Şi zici că ai făcut tot ce puteai ? - Mi-a fost greu, totuşi.
Nu sunt făcut pentru respingeri... sau dealuri.
Nu poţi renunţa după trei încercări. Nu ai ambiţie.
Ce vinzi ?
- Hârtie de împachetat. - Greşit.
Tu vinzi Crăciunul.
Bucuria de a desface cadouri, gustul de lichior de ouă.
Ador lichiorul de ouă.
Ţine minte asta:
Care e diferenţa dintre "a încerca" şi "a triumfa" ?
Un singur pas ?
- Un singur pas. Ai priceput ? - Tocmai spusesem asta.
O să te omor când te găsesc, câine prost ce eşti !
- De ce nu vii înapoi ? Stella ! - Am o teorie.
- Cam, îţi mulţumesc că mă ajuţi. - E plăcerea mea. Stella !
Stella ! Dumnezeule !
Ce e ? O vezi ?
Nu, dar mă văd pe mine jucându-mi rolul vieţii.
Stella !
Alo ? Mitchell, n-o să-ţi vină să crezi.
O ajut pe Gloria să-şi caute câinele.
Sunt într-un maieu şi strig "Stella", ca în filmul "Un tramvai numit dorinţă."
- Alo ? - Nu ai curăţat bucătăria.
Mitchell, sunt un Stanley Kowalski de conjunctură.
- Cum să nu-ţi pese de asta ? - Dar ai promis.
Am fost chemat la o urgenţă. Gloria şi-a pierdut câinele şi e îndurerată.
Unde eşti, câine prost ? Sper că într-o gaură neagră.
Nu pot să cred că-mi faci asta din nou.
Dar nu fac nimic. Am gătit ceva în bucătăria noastră.
După care ai plecat, ştiind că nu voi suporta mizeria şi o să fac curat.
Viaţa e dezordonată uneori. Mare scofală. Se curăţă.
Tu eşti cel care o problemă dacă nu suporţi
nişte vase murdare câteva ore.
Atunci, bine. Cam, să ştii că nu fac curat.
- Minunat. - Vorbesc serios.
Perfect. Ştii ceva ? De ce nu faci şi mai mare mizeria ?
Ştii ce ? O să fac.
Să fii pregătit, pentru că o să găseşti o adevărată mizerie.
Şi o să-ţi dau o îmbrăţişare pe măsură.
Stella !
Tată, gândeşte repede !
Amice, trebuie să schimb becurile şi s-o ajut pe mama cu semnăturile.
Nu mai contează. Oricum, cred că a fost o idee proastă.
Mereu am spus că dacă fiul meu
crede că sunt unul din prietenii lui idioţi, atunci mi-am făcut datoria de tată.
Dacă el vrea să meargă invers pe scara rulantă, eu sunt la bord.
Dacă el vrea să intre într-un restaurant
şi să ne credem australieni.
Dă-mi câţiva creveţi pentru mine şi a mea Barbie.
Da ? Nicole Kidman ? "Gunoierii" ?
Începem. Dubla 12.
- Salut, amice ! Am venit ! - Salut, tată ! Gândeşte repede !
- A început să mă doară mâna. - Serios ? Că faţa mea se simte minunat.
Hai, tată. Să nu ne certăm.
Am putea fi aici o vreme.
Ai dreptate. Hai să începem. Dubla nouă.
Nici măcar nu încerci.
- Tati, mi-e foame. - Ce doreşti să mănânci, scumpo ?
- Stafide. - Bine. Du-te să le iei.
Sunt prea sus, tati. Nu ajung.
Ca să ştiţi, nu sunt un maniac al curăţeniei.
De fapt, în prima mea relaţie de durată,
eu eram ăla dezordonat, motiv pentru care m-a părăsit.
Ei bine...
- Nu, mersi. - Bine.
Unde pleci ? Să-ţi arăt cum se face.
Salut, sunt Jay Pritchett. Sărbătorile bat la uşă.
Scuze, dar nu cred în hârtie de împachetat.
Cum aşa ? Nu e ca Bigfoot. Există.
- Nu e ecologică. Poluează. - Nu şi asta.
- E făcută din 100% materiale reciclabile. - Nu prea cred.
Nu înţeleg ce spui.
E un bulldog urât şi micuţ cu urechi mici şi botul turtit.
- Ce-i aşa greu de înţeles ? - Mai bine aş traduce.
Nu-mi plac oaspeţii neanunţaţi când lucrez la arta mea.
Înţeleg, dar un semn cu "STOP" e foarte important.
Ce artă ?
Bună ziua, doamnă. Vă place Crăciunul ?
De fapt, sunt evreică.
Atunci, sigur preţuiţi obiectele de calitate.
Dumnezeule...
Dacă o vedeţi, să ne anunţaţi.
Pe bune ?!
Nu ţii capul unde trebuie, vezi ?
Mă recunosc, dar nu-mi amintesc nimic.
Vecini idioţi !
- Ce-ai păţit ? - Nu pot cere o simplă semnătură,
dar ei pot construi o casă de parcă nişte mitocani s-au mutat aici.
- Tu te-ai descurcat mai bine ? - Aproape am reuşit de câteva ori.
- Dar nu vorbeşti despre baschet, nu ? - Spune-mi că ai făcut rost de semnături.
Trebuie să fiu la Primărie în două ore.
- Haley, tu ? - Am fost ocupată cu eseul.
- Şi unde e ? - Sunt doar câteva idei pe o ciornă acum.
Mă gândeam să...
Alex a vorbit pe net cu prietenul ei.
Minte !
Mulţumesc ! Mulţumesc mult pentru ajutor.
Serios ?
Uneori trebuie să se încălzească, precum o maşină.
Las-o baltă. Eu am încercat să fac ceva pentru comunitate,
fiindcă schimbările nu se fac pur şi simplu.
Sunt forţate de femei puternice, ca mine,
ca Norma Rae şi ca tanti din "The Blind Side".
Ştii care-i diferenţa dintre noi ? Familia ei o ajuta !
Bun.
Adunarea, trupă. Mama voastră are dreptate.
Ea e căpitanul familiei şi trebuie s-o protejăm.
- Ea se referea la un film. - E confuză.
Blind Side a fost copilul negru care juca la recuperare.
Juca în atac.
Scuze. Copilul afro-american.
Aici era !
Stella !
Slavă Domnului că mi-ai găsit câinele. Mulţumesc.
- E al meu şi o cheamă Pinky. - Ba nu, o cheamă Stella.
Scrie pe medalion.
- Scumpete, cum te cheamă ? - Blanche.
Nu se poate ! Mitchell ar muri.
Nu te cunoaştem.
Dar pari o fată de treabă şi acum suntem forţaţi să...
Nu pot să cred ce-ţi voi spune.
... ne bazăm pe bunătatea străinilor.
- Ţi-o vând pentru 200$. - Ajunge. Dă-mi câinele !
Crezi că dacă poţi ţipa, poţi scăpa ? Şi eu pot ţipa !
- Ce naiba se aude ? - Probabil coioţii au prins o mâţă.
Jay, ne putem opri ? Mi s-a făcut foame.
Ştii care e problema ? Nu ţi-e foame.
Am mâncat un morcov la 15:00.
Dacă nu ţi-ai putea hrăni familia dacă nu ai vinde ?
Dacă ţi-ai pierde casa ?
Ştiu că eram prea dur, dar...
Sunt un tată bătrân. Nu voi fi aici mereu.
Şi voi dormi liniştit ştiind că l-am învăţat câte ceva.
Haide ! Să mergem la altcineva !
- N-o pot face. - Ce ?!
- Nu am tot ce-mi trebuie. - Ce tot spui acolo ?!
E adevărul !
Nu-s un bun vânzător. Nu-s un bun om de afaceri.
Nu-s ca tine.
Ştii ce greu mi-e să văd minunatele lucruri
pe care le-ai făcut, ştiind că eu nu voi reuşi ?
Cum voi putea să te egalez ? Cum ar putea cineva s-o facă ?
Peştii n-au muşcat azi. Şi ce dacă ? Asta e viaţa !
Te-ai străduit şi asta e tot ce contează.
Da.
Chiar aş avea nevoie de hârtie de împachetat.
Ştii unde pot găsi ?
- Nu trebuie să faci asta. - Dar vreau.
Nu vei ajunge falit jucându-te cu ego-ul unui bogătaş.
Notaţi asta !
Mulţumesc mult !
Pune-ţi o dorinţă !
Bună. Scuze.
Am venit pentru întâlnirea cu comitetul de trafic.
Şedinţa s-a suspendat.
- E ziua mea. - Scuze. La mulţi ani !
Am fost îndrumată într-o altă cameră, iar voi vă întâlniţi la câteva luni
şi asta e o chestiune de viaţă şi de moarte.
E-n regulă. Dar fii rapidă. E un tort de îngheţată.
- Bine. - De fapt, nu e.
- Ce ? - Nu e.
Serios ? Atunci, se pare că nu ne grăbim.
Deloc. Nicio grabă.
Super. Mă numesc Claire Dunphy, iar eu şi familia mea
- locuim lângă intersecţia... - De ce ?!
Frigiderul s-a stricat şi nu aveam unde să-l ţinem.
De aia îţi zic să ai un plan de rezervă.
- Ai cele 50 de semnături ? - Aproape. Am 34, dar...
Nu contează.
Sunt confuză.
Ba contează.
34 nu înseamnă 50,
cum un tort nu seamănă cu un tort de îngheţată.
Dle, încerc să salvez vieţi ! Şi pot aduce restul semnăturilor.
Ce faceţi aici, fetelor ?
Am mers din uşă în uşă şi am strâns 20 de semnături.
- Ce drăguţ. - Îţi ieşisei din minţi...
Să nu stricăm momentul.
Bun, 54 de semnături. Ce spuneţi de asta ?
Să salvăm vieţi câte o intersecţie pe rând.
Mulţumesc mult. O vom lua în considerare.
Lăsaţi-o aici...
Numai puţin ! Ştiu ce înseamnă asta !
Începe...
Aşa spune guvernul "Valea !".
- Ce faci aici ? - Sunt soţul tău.
Te iau prin surprindere.
Onorată Instanţă, cer permisiunea de a mă apropia.
- Nu-i judecător. - Ţi-o acord.
Voi trece la subiect, fiindcă e important, iar ăla pare un tort de îngheţată.
Nu e !
Vă prezint: "Opriţi, de dragul vieţii !"
Dă-i bice.
Clive Bixby.
Ne vedem la bar în două minute ?
Iubire, pot face orice în două minute.
Voi apăsa pedala prin intersecţia Greenleaf cu Bristol.
E uşor, fiindcă nu-i niciun semn de stop.
Îmi place să fiu copil.
Am toată viaţa înainte.
OPRIŢI NEBUNIA
Motivator.
E neconvenţional, dar ne demonstrează punctul de vedere.
Ce părere aveţi ?
Copilul era bine. De tine nu mi-a păsat.
Dar dacă aş pune un semn pentru oricine ar vrea...
Oraşul ar staţiona.
- Înţeleg, dar... - Mulţumesc, dnă.
Doamnelor şi domnilor, sunt cu această femeie de 20 de ani.
Dacă vrea un semn de STOP...
Îl va obţine.
Are dreptate.
Nu-i bun ?
- Am sosit ! - Aţi găsit-o pe Stella ?
Teafără şi nevătămată.
Am reuşit ! Am lăsat dezordine. Eşti mândru de mine ?
Categoric. Bravo ţie !
Nu mi-a fost deloc uşor, dar am mers cu Lily în parc
şi am uitat complet. Am mai depăşit un obstacol azi.
Minunat. Sunt foarte mândru de tine. Nici acum nu eşti tentat să cureţi ?
- Nu ! - Minunat !
- Mai ales că ai venit acasă. - Mai bine m-aş pune pe treabă.
Nu-mi place.
E scârbos.
Dumnezeule !
Ce e ?
Aveam dreptate. Voiai să fac eu curat.
Eşti absurd. Nu-ţi voi strica eu plăcerea.
Cam ! "Viaţa e grea. Ador haosul."
Eşti aşa plin de sine ! Dar ştii ceva ?
Nu-ţi face griji. Haide !
Fă ca mine ! Aşa e viaţa !
Nu cerealele ! Sunt favoritele lui Lily !
E ridicol.
Lily ! Scumpo, vino aici !
Iubire, vrei o pălărie de prinţesă ?
Da !
Ajunge !
Te-am înţeles. Nu-mi place să fac curat.
Miroase şi e lipicios, iar după ce mănânc sunt obosit şi vreau doar să mă întind.
Şi ai făcut astea ştiind că voi strânge eu ?
Da ! Eşti fericit ?
Da... Sunt.
Bună, sunt Ellen Roberts de la agenţia de adopţie.
Am venit pentru vizita la domiciliu.
Va trebui să-mi ajustez sistemul.
Tată, gândeşte rapid !
Stai... Vreau o pauză.
Sfinte John Philip Sousa !
78 de vizualizări.
Suntem pe drumul cel bun.
Da, aşa e.
Lukey, tata a fost mereu plecat. Dar eu nu voi face asta.
Voi fi genul de tată...
Câte duble vrei să mai faci ?
www.titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro