LA ÎNCEPUTUL SECOLULUI XXII,
LUMEA E ÎN PRAGUL UNUI DEZASTRU ECOLOGIC
SINGURA SPERANŢĂ DE SUPRAVIEŢUIRE PENTRU OMENIRE
SE AFLĂ CU 85 DE MILIOANE DE ANI ÎN TRECUT.
- Bună, tată! - Salut!
Ce ai în geantă?
Hai, spune ce ai acolo!
Fugi de-aici! De unde o ai?
- Ce anume? - Tata a adus o portocală.
Nu pot să cred! De unde?
Nici nu mai ţin minte când am văzut una.
- Uite, Zoe! - Pot s-o curăţ eu.
- Bună! Cum a fost ziua ta? - Mi-a fost dor de tine. A ta?
Grozavă. Am avut alţi trei pacienţi cu aplazie pulmonară.
Unul era un băieţel de şapte ani care abia mai putea respira singur.
Situaţia e tot mai gravă.
Nici măcar purificatoarele de aer nu mai sunt suficiente.
Ţi-am dat pe nas!
Arată bine, nu? Are şi suc!
Se apropie. Eram jos şi i-am văzut. Vin spre noi acum!
Zoe, scumpo, e timpul să ne jucăm de-a v-aţi ascunselea.
Bagă-te aici! Totul o să fie bine.
Gata? Te iubesc!
De la Controlul Populaţiei.
Sunteţi anchetat pentru o posibilă încălcare a legilor.
Cred că e o greşeală. Şi eu sunt poliţist.
Vreau să ieşiţi, ca să verificăm apartamentul.
Bine. Haideţi!
E în regulă.
Ai grijă cu alea!
Staţi!
Mami...
Mami!
Haide! Vino încoace! Nu ne jucăm!
Las-o în pace! N-o atinge!
Nu! Tată!
Nu vă apropiaţi!
Opriţi-vă!
Nu trebuia să faci asta, amice!
ÎNCHISOAREA GOLAD DOI ANI MAI TÂRZIU
Shannon!
- Elizabeth... - Jim!
Uită-te la tine...
Doar pentru că sunt deţinuţi, lor nu le filtraţi aerul?
Nu-ţi face griji pentru mine. Eu rezist aici.
- Ce cauţi aici? Copiii sunt bine? - Da.
Am fost contactată de cei de la Recrutări pentru Terra Nova.
Terra Nova...
E o veste incredibilă!
Când?
Al Zecelea Pelerinaj e programat pentru săptămâna viitoare.
Dumnezeule, Liz! Trebuie să iei copiii şi să plecaţi!
- Jim! - E şansa unei noi vieţi!
Nu înţelegi! N-o să mă lase s-o iau şi pe Zoe.
De ce?
Au spus că nu putem fi recompensaţi deoarece am încălcat legea,
aşa că ne iau pe mine, pe Maddy şi pe Josh sau nu plecăm deloc.
- Trebuie să fie o cale de ieşire... - Există.
S-a scurs timpul. Vine cineva!
Jim, ne bazăm pe tine...
- Trebuie să pleci, acum! - Bine!
Lasă-mă să-i dau asta, da? Te rog! Aerul ăsta îl omoară!
Bine, fie!
Ia asta şi ai grijă de tine, da?
Terra Nova, o nouă lume, pe care toţi, din toate colţurile lumii,
au ajuns să o cunoască drept un simbol al speranţei.
22 de ani au trecut de când oamenii de ştiinţă şi-au dat seama
că experimentele subatomice au scos la iveală un fenomen neaşteptat.
Această anomalie a fost descrisă ca fiind o ruptură în spaţiu-timp.
- A spus că o să fie în trenul ăsta! - O să vină el. Vorbeşte mai încet!
Am planificat totul. Nu vă mai faceţi griji.
Da, primul pas e ca tata să evadeze dintr-o închisoare de maximă securitate,
iar al doilea pas e să intre prin efracţie într-o instituţie de maximă securitate.
Floare la ureche!
Următorul la rând, vă rog.
Dr Elizabeth Shannon.
- Vă transferaţi cu cei doi copii? - Da.
O FAMILIE ÎNSEAMNĂ CEL MULT PATRU MEMBRI
SUPRAPOPULAREA ÎNSEAMNĂ EXTINCŢIA RASEI UMANE
Al Zecelea Pelerinaj va pleca spre Terra Nova într-o oră.
Acest Pelerinaj va ridica numărul coloniştilor la...
Următorul la rând, vă rog!
Dacă aveţi cartelă verde, prezentaţi-vă la platforma de lansare.
Mesaj de la Kara. Uită-te în spate.
Te iubesc! Deja mi-e dor de tine.
O să caut o cale să te duc şi pe tine acolo.
Chiar dacă trebuie să mă întorc să te iau chiar eu.
Drumul e doar dus, Josh. Nu există cale de întoarcere.
Ultima strigare! Îndreptaţi-vă spre platforma de lansare.
Du-te! Să trăieşti o viaţă minunată!
Te iubesc!
Vă rugăm să vă daţi jos purificatoarele de aer
şi să le lăsaţi în cutiile puse la dispoziţie.
Nu veţi mai avea nevoie de purificatoare de aer.
Platforma de lansare se află în capătul tunelului.
Grăbiţi-vă!
Atenţie! A început îmbarcarea!
Tunelul 14, uşa 26-C. Pachetul te aşteaptă.
- Ai întârziat! - Unde e?
- Vreau banii mai întâi! - Unde e?!
Nu uita. Dacă eşti prins, eşti pe cont propriu.
Dilatarea portalului va începe în cinci minute.
Haide, Jim! Unde eşti?
Dacă tata nu ajunge la timp, noi mai plecăm?
O să ajungă!
Trebuie!
Orizontul de evenimente e la 0,6 microni.
A ajuns la 0,7 şi e stabil.
Aşteptăm dilatarea portalului.
Începeţi dilatarea portalului.
Trupurile dvs nu vor fi adaptate la atmosfera bogată în oxigen.
Vă rugăm să inspiraţi scurt şi echilibrat.
Veţi avea parte de asistenţă medicală în partea cealaltă.
- Portalul de primire e sincronizat. - Domnule! Uitaţi-vă aici!
Punctul de primire e stabil.
Făceţi-mi legătura la securitate.
E de aşteptat să vă simţiţi dezorientaţi în timpul traversării.
Ochii dvs nu vor fi obişnuiţi cu lumina solară puternică.
Un echipaj medical vă va ajuta în caz de nevoie.
Ascultă-mă, n-o să vină. Ceva s-a întâmplat!
Mamă!
Jim, slavă Domnului!
- Tată! - Gata!
Uşurel, să nu atragi atenţia asupra ta.
Breşă de securitate. Suspectul...
- Jim, ce s-a întâmplat? - Ia rucsacul.
Orice s-ar întâmpla, nu vă opriţi din mers. Hai!
Haideţi!
Domnule, trebuie să ieşiţi din rând.
Aţi fost văzut părăsind o zonă interzisă.
Îmi cer scuze, am luat-o aiurea.
- Mamă! - Trebuie să mergem!
Dacă intrăm, nu ne mai putem întoarce!
Vom fi în spatele vostru.
Mergeţi!
Am trecut deja de punctul de control.
Trebuie să vă verific bagajul şi să vă scanez retina.
V-am spus că am fost verificat deja.
Nu, eu nu plec fără tata.
- Du-te cu fratele tău! - Mamă!
E în regulă! O să fiu în spatele tău, Maddy.
- Dar tata... - Va găsi el o cale, da?!
Mereu găseşte el o cale. Hai, du-te!
O să reuşească.
Te iubesc!
E ridicol. Sigur aţi greşit voi undeva.
Dle, trebuie să ştiu de ce aţi fost în zona restricţionată.
Dle, va trebui să veniţi cu mine acum.
Opriţi-l!
Cineva să-l oprească!
Înapoi! Hai, nu vă opriţi!
Intră în şoc hipoxic! Aduceţi filtrul de CO2 acum!
Tată!
Armă!
Pleacă de lângă familia mea!
Lasă arma jos!
Verifică rucsacul şi vezi dacă mai are arme!
Nu!
TERRA NOVA, Sezonul 1, Episodul 1
Traducerea: veveriţa_bc & felixuca www.titrări.ro & www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Ai auzit bine.
Doi clandestini, un bărbat şi o fată de cinci ani.
Am înţeles, lt Washington.
Spune-i comandantului Taylor că ne întoarcem chiar acum.
Cât de mari crezi că sunt problemele noastre?
Ai fost recrutată.
Cred că au prea mare nevoie de tine ca să nu te ierte.
Dar eu...
Crezi că o să te pună să-ţi ispăşeşti pedeapsa?
Sper că nu.
Trebuie să fiu eliberat abia peste 85 de milioane de ani.
Ăia sunt nori?
Da, scumpo.
Ce albi sunt!
Zoe?
Ştiu că am fost plecat mult timp, dar mă mai ţii minte, nu?
Un alozaur a călcat pe o mină sonică. Nu vă opriţi din mers.
Un alozaur, adică un dinozaur carnivor?
- Da. - Înseamnă că ne apropiem.
Bun venit în Terra Nova!
Bun venit!
Cetăţeni ai anului 2149...
...eu sunt comandantul Nathaniel Taylor.
Dar probabil că ştiaţi asta.
Felicitări!
Cu toţii aţi făcut un prim pas, la fel ca mine, acum şapte ani,
spre un nou început.
Împreună, ne aflăm la începutul unei noi civilizaţii.
Nu e nicio grabă.
Lumea pe care am lăsat-o în urmă a căzut pradă
câtorva dintre instinctele de bază ale speciei noastre:
lăcomia, războiul şi ignoranţa.
Am dat-o în bară. Ne-am distrus căminul.
Dar am primit o a doua şansă,
pentru a o lua de la capăt,
şansa să facem lucrurile cum trebuie.
Bun venit în Terra Nova, oameni buni.
Bun venit acasă!
Taylor vrea să vă vadă, fără copii.
Bine.
- Ne întoarcem imediat, scumpo. - Nu stăm mult.
Dr Elizabeth Shannon, şefă de promoţie la Facultatea Northwestern,
doctor în imunologie, bacteriologie şi alte ştiinţe greu de pronunţat.
Ai lucrat pro bono timp de doi ani pentru ajutorarea oamenilor săraci.
Ceea ce nu pricep e că, aici, scrie că soţul tău ispăşeşte
o condamnare de şase ani în închisoarea Golad.
Cu toate acestea, îl văd aici, cu un al treilea copil după el.
Eu ce să înţeleg acum?
A fost ideea mea.
- Elizabeth nici nu ştia. - Zău aşa?
Nimeni nu poate scăpa din Golad fără să fie ajutat din afară.
Nu voiau să ne lase s-o aducem pe Zoe. N-am avut de ales.
Legea limitează familiile la cel mult doi copii.
Voi aţi avut un al treilea copil, aţi fost prinşi, iar tu ai plătit.
Treaba stă în felul următor:
Nu dau doi bani pe legile populaţiei din alte vremuri.
Mă interesează doar ca oamenii să fie utili acestei colonii.
De un doctor avem nevoie, dar, de un deţinut evadat, nu prea.
Dle comandant Taylor, noi vrem doar s-o luăm de la început.
Vrem să fim o familie din nou.
Dr Shannon, ne bucurăm că eşti aici.
Lt Washington îţi va arăta casa voastră.
Eu vreau să discut între patru ochi cu soţul dumitale.
Aici mai scrie că era poliţist înainte să fii închis.
Am lucrat la Narcotice, la poliţia din Chicago.
Nu pricep.
Tu ai jurat să aperi legea, soţia ta e o femeie realizată,
dar aţi decis să faceţi un al treilea copil.
Aţi riscat totul. De ce?
La vremea respectivă, părea să fie o idee bună.
Vi se părea o idee bună şi că o să scăpaţi nepedepsiţi?
Doamne sfinte, unde-ţi era mintea?
Situaţia dintre mine şi soţia mea nu te priveşte pe tine.
O să fiu închis sau nu?
Ar trebui să te las în afara coloniei, să-ţi porţi singur de grijă.
Nu, ar trebui să-mi dai o armă şi o insignă
şi să mă laşi să fac ceea ce ştiu cel mai bine.
Sigur sunt nişte băieţi răi pe-aici care trebuie prinşi.
Cei de la agricultură au un om lipsă.
Asta e tot.
După fiică-mea, numai bine nu mă înţeleg eu cu plantele.
O să-mi dau toată silinţa.
Serviciu agricol.
O să te descurci, nu?
E mai bine decât să fac plăcuţe de înmatriculare.
Casa voastră e aici, în partea nouă a coloniei.
Mai încolo e un depozit.
Unele case nu sunt terminate complet. A voastră nu cred că a fost vopsită.
Aici e.
Asta e casa noastră?
Dacă aveţi nevoie de ceva, anunţaţi-ne.
Asta e. Haideţi!
Eu iau camera cu cele mai multe ferestre!
Eu aleg primul.
- De ce? - Eu sunt cel mai mare.
Ne-au dat modelul M-7.
Nu arată rău, nu?
Dăm cu var, punem un covor...
Au covoare pe-aici?
Un pod pentru dinozauri ar fi numai bun. Eu ştiu...
Jim.
Am făcut ceea ce trebuia, nu?
Prin faptul că am venit aici?
Mami, eu n-am cameră.
Lasă, că găsim noi ceva, scumpo.
Nu mă cunoaşte.
Ultima dată când ai văzut-o abia dacă avea trei ani.
Trebuie să găsim un pat pentru...
Cum ziceai că te cheamă?
Aşa, Martha. Deci avem nevoie...
Aşa, Priscilla.
Nici Priscilla?
Stai, mi-am adus aminte!
Eşti Zoe.
Bună, Zoe! Eu sunt Alfredo. Îmi face plăcere să te cunosc.
- Ce e? - Nu aşa te cheamă.
Dar cum?
Tati.
Bun, deci am stabilit.
Eu şi Zoe stăm în camera asta, că tot e mai mare.
O să mai aducem un pat.
- Pot să mă uit şi eu? - Da.
O familie mare şi fericită.
- Ca şi cum nu s-ar fi întâmplat nimic. - Ce vrei să zici?
Deci trebuie să uităm de ultimii ani
în care a trebuit să avem grijă singuri de noi pentru că tata era închis.
- Josh! - Recunoaşte, mamă! E vina lui!
Dacă nu-şi pierdea cumpătul şi nu-l lovea pe poliţistul ăla,
poate scăpa numai cu o amendă.
Te-ai gândit vreodată la asta?
Nu stăm acum să ne certăm pe seama trecutului, da?
O luăm de la capăt.
Ca o familie.
Zoe! A văzut-o cineva pe Zoe? Unde s-a dus?
Parcă era cu tine.
- Da. - Zoe?
Zoe?
Zoe!
Noapte bună, scumpo!
Mă bucur că eşti acasă, tată.
Noapte bună!
Da.
S-a obişnuit să doarmă în camera mea.
Am rămas fără paturi.
- Avem o canapea, din fericire. - Corect.
Răspunsul e da. Am făcut bine că am venit aici.
Vrei să zici că doar asta putem mânca în următoarele trei zile?
Tu n-ai citit materialele pe care le-am primit?
Mâncarea adevărată are tot felul de enzime cu care nu suntem obişnuiţi.
- În plus, nu e chiar aşa de rea. - Nu vreau să mă duc la instructaj.
Vreau să rămân cu tine.
Mami trebuie să ajungă la noua ei slujbă.
Maddy şi Josh se duc la instructaj, aşa că o să te duci cu ei, da?
Aţi folosit toată apa caldă! Mulţumesc.
Nu, panourile solare nu pot încălzi mai multă apă.
Dă vina pe soare, dacă vrei.
Departamentul agricol e la 400 de metri încolo, tată.
Stai aşa, în direcţia aceea?
- Clinica ar trebui să fie aici. - Eşti sigură?
Eu o să plec. Bine! Distracţie plăcută!
Acum... tu să nu mai pleci, da?
- Ne vedem după ce terminaţi. - Da.
Distracţie plăcută! Pa!
Trebuie să ne întâlnim în capătul sudic. Hai!
Nu!
Nu pot să cred!
Ce nu poţi să crezi? Ce e?
Cred că glumeşti. Asta e sonda.
Au trimis-o după ce au descoperit ruptura din spaţiu-timp.
- Cum să nu ştii aşa ceva? - Aveam o viaţă, Maddy.
La început, nimeni nu ştia cât de departe în timp a ajuns
sau unde a dus.
Au trimis sonda asta cu o baliză la interior,
ca s-o găsească oricât de multe milioane de ani mai târziu.
Doar că n-au mai găsit-o niciodată.
Aşa şi-au dat seama că au de-a face cu o nouă linie temporală.
- Cum zici tu, Maddy. - Cum zic eu?
Josh, îţi dai seama că, dacă eram în aceeaşi linie temporală, atunci...
...nu ştiu, chiar şi uciderea unui fluture ar putea schimba totul.
De exemplu, se putea ca noi să nici nu ne naştem.
Pot să-mi scriu şi eu numele aici, ca toţi ceilalţi?
N-ai decât, Zoe. Scrie ce vrei. Eu am plecat de-aici.
- Unde te duci? - Să mănânc ceva, că mor de foame.
- Şi cum rămâne cu instructajul? - Pot să explorez şi singur, Maddy.
- Josh! - Să ai grijă de Zoe.
Hai să nu ne complicăm prea mult.
- Ce-ar fi să ne ajuţi la plivit? - La plivit?
- Cred că m-aş descurca. - Bun.
Locul ăsta are nevoie de o întreţinere bună.
Te las la treabă.
Bun!
Sunt teafăr! Era doar un gândac.
Nu vă faceţi griji. Sunt teafăr. Era doar un gândac.
Da!
Mersi.
Ţi se pare amuzant?
Aşa te bagi tu în seamă, râzi de tipul cel nou
când vrea să mănânce un fruct?
Dă-mi-l mie.
Mănâncă!
- O să te obişnuieşti, promit! - Te cred pe cuvânt.
Cum te numeşti?
- Josh. - Eu sunt Skye.
Am venit cu al Cincilea Pelerinaj.
Eşti recrut sau ai fost ales prin tragere la sorţi?
Mama a fost recrutată, aşa că a trebuit să venim cu toţii.
Cei mai mulţi se cred norocoşi.
Ai lăsat pe cineva în urmă, nu?
Şi ce e de făcut pe-aici?
Depinde cât de mult îţi place adrenalina.
Cel din patul 1 e sedat şi cu rana cusută.
- Excelent! - Am nevoie de ajutor aici!
Dacă ai o secundă, verifică, te rog, nivelul de oxigen al pacientului 3.
Bine.
Bună! Eu sunt dr Shannon.
Ai venit cu ameţeli şi dureri de cap, da?
Celălalt doctor a spus că sunt hiperoxic, ce-o mai însemna şi asta.
Înseamnă că nu eşti obişnuit cu aşa mult aer curat.
Poţi să mă deconectezi, te rog?
Au spus că durează doar jumătate de oră,
dar deja a trecut timpul ăsta.
Nu văd să ai vreo perfuzie.
Ce-i ăsta, vreun termen tehnic?
Scuze!
Interesant.
Trebuie să scape de excesul de oxigen din sânge.
Poţi să-l iei de pe mine?
Da. Stai să...
Stai aşa.
Gata!
E mai bine acum.
- Josh! - Tată!
Trebuia să fii la instructaj. Ce cauţi pe-aici?
Josh, nu aşa începi prima ta zi.
Scuză-l pe fiul meu, te rog. Trebuie să plece undeva.
- Haide! - Hai să mergem.
Ţi-am spus...
Nu poţi să te întorci după atâta timp şi să-mi dai mie ordine.
Hai să mergem!
Cât de gravă e situaţia în 2149?
E ciudat. Când e singurul lucru pe care-l ştii,
totul pare foarte normal, dar, după ce vii aici,
îţi dai seama cât de rea a ajuns să fie situaţia.
Eu nu mai ţin minte aşa multe. Când am plecat, eram mică.
Aici locuiesc eu.
El e Josh!
- E nou. - Bun venit în Terra Nova.
Eu sunt Tasha. El e Hunter.
- Care-i treaba? - Până acum, toate bune.
- Aici staţi cu toţii? - Da, şi încă o persoană, Max.
- Şi părinţii voştri? - Ai mei stau pe-acolo. De ce?
E o casă doar a voastră şi n-aveţi mai mult de 16 ani.
Şi ce? Muncim, avem slujbe.
Asta e "frontiera", băiete. Trebuie să te maturizezi repede.
Ai fost şi tu prezent la discursul lui Taylor, nu?
Noi suntem noul început al civilizaţiei.
Cum a fost la birou, drăguţă?
Deloc rău. Am mai terminat o hidroturbină azi.
- Cine-i "bobocul"? - Mă numesc Josh.
Eu sunt Max. Încântat de cunoştinţă.
E al naibii de cald. Cine are chef de o IAP?
- Da! - Pe jos? Nici nu mă gândesc.
Ghici cine a început să lucreze la întreţinerea docului săptămâna asta.
Super!
Ne vedem ca de obicei, peste 20 de minute?
Da.
IAP în prima ta zi. Cred că e un nou record.
Pentru noi.
Am reuşit.
M-am îndoit pentru câteva clipe.
Aşadar...
Cum a fost ziua ta?
Am practicat ceva medicină neo-medievală,
apoi am avut grijă de un hoţ.
- Un hoţ? - Aşa mi s-a spus. De ce?
De ce-ar vrea cineva să fure ceva aici?
Toată lumea are tot ce-i trebuie.
- Cine ştie? Dar ghici ce! - Ce?
Nu e problema ta.
Nu mai eşti poliţist.
Cum s-a întâmplat de Josh nu s-a prezentat la instructaj?
Nu ştiu. A renunţat, pur şi simplu. Nu pot să spun că sunt surprins.
Nici eu nu pot să spun asta.
Ştii ce? Hai să nu fim prea duri cu el.
- A trecut prin multe. - Cu toţii am trecut prin multe.
Asta nu e o scuză să nu asculte de mine.
Ţi-a simţit lipsa. Ştii bine.
Mai lasă-l puţin. O să-şi revină el.
Îmi fac griji pentru el.
E un magnet pentru belele.
- Unde mergem? - Ţine aproape!
Aşa...
Nu trebuie să vii dacă nu vrei.
- Acolo? Glumeşti, nu? - Poţi afla doar dacă vii şi tu.
Gata. Mare scofală...
Vii sau nu?
Skye! La naiba!
Hai odată! Era să plecăm fără tine!
Pe naiba, Hunter!
Pregăteşte-te pentru o plimbare IAP.
- IAP? - În afara perimetrului.
Cine vrea s-o luăm pe scurtătură?
Eu nu vreau, Skye! Ne vedem acolo!
- Ţine pasul! - Încerc.
E doar un Urlător.
Fac un zgomot mai urât decât arată.
Ce, stai şi te uiţi?
Ţi s-a părut amuzant? Vrei să vezi ceva chiar mişto?
- Mai mişto decât asta? Da. - Super! Vino!
Pe aici!
Uită-te!
L-am găsit când exploram.
Sunt mai multe, acolo.
Ce sunt? Pare un motiv geometric.
Cred că-s ecuaţii, dar nu pot fi sigură.
Nu le prea înţeleg.
- Cine le-a făcut? - Nu ştiu.
De ce sunt desenate pe stânci?
Nu înţeleg. Par să fie aici de mult.
- I-ai spus lui Taylor despre ele? - Nu. Nici n-avem voie în zona asta.
Taylor nu vrea să ştie nimeni despre ele.
Nu spune nimănui, bine?
Promiţi?
Bine.
Ce fura, de-a fost nevoie să-l împuşcaţi?
- Furau curent electric. - De ce?
- Sunt Şesari. - "Şesari"?
Împinge arma pe podea! Acum!
Calysonia e foarte sensibilă.
Nivelul de azot trebuie păstrat constant,
altfel rădăcinile devin hidroxice.
- Hidroxice... - Da.
Trebuie să înfigi asta în rădăcina plantei,
- ...apoi să înregistrezi aici. - Bine.
Mă asculţi?
Cum spuneam, o introduci şi înregistrezi aici datele...
Mă întorc imediat şi facem mai multe cu... chestia asta.
- Hidroxic! - Hidroxic.
Data viitoare, Hope Plaza va trimite mai mult de o sută de oameni.
Ne trebuie multe locuinţe. Nu avem prea mult timp.
Suspendă lucrările ]n sud-est. Ne concentrăm pe segmentul vestic.
- La pământ! Taylor! - La pământ!
Închideţi-l! Mă ocup mai încolo de el.
Îmi spui şi mie cine era şi ce naiba se întâmplă aici?
Hai la o plimbare cu maşina. Ai de aflat multe despre locul ăsta.
A fost plăcut la şcoală, nu? Te poţi juca fără purificator de aer.
Vreau să văd iar dinozaurii!
Vrei, nu-i aşa? Dar nu-i chiar o idee bună.
Dacă-s prea sătui, li se face somn şi fac mult zgomot când sforăie.
De fapt, brahiozaurii nu-s chiar ierbivori.
Uneori îşi completează dieta cu reptile mai mici,
de asta au incizori proto-laterali.
Două rânduri: superiori şi inferiori.
Bine.
- Ne vedem mai târziu. - Da...
Ucide-mă acum!
Nu poţi clădi o civilizaţie într-o zi. Sigur apar nişte obstacole.
- Au fost destule. - Cum ar fi?
Ca tipul care a încercat să mă împuşte?
E dintr-o altă aşezare, care s-a desprins de Terra Nova.
Pe aici, lumea le zice Şesari.
Toţi au venit în al Şaselea Pelerinaj.
La început, păreau ca noi, restul.
Dar, în curând, am început să observăm nişte lucruri.
De exemplu, îi cam interesau procedurile de securitate a taberei.
Când le-am găsit ascunzătoarea cu arme de contrabandă, ne-am lămurit.
- Aveau planurile lor. - Ce planuri? Cine i-a trimis?
Crede-mă, multe nopţi m-am întrebat acelaşi lucru.
Pe scurt, s-au prins că am aflat şi au fugit ca hoţii, noaptea,
luând o cantitate importantă de echipament şi de arme.
Poate... au măsluit tragerea la sorţi.
Mi-a trecut şi mie prin cap.
- Ce au zis cei de la Hope Plaza? - De ce crezi că i-am întrebat?
Până nu aflăm cine i-a trimis pe oamenii ăia şi de ce,
nu ştiu în cine pot avea încredere, din viitor.
Pentru asta luptăm, John. Un nou început, pentru toţi.
Azi am văzut că ai ce-ţi trebuie ca să faci parte
din echipa de securitate din Terra Nova.
Mi-ai cerut o insignă şi o armă. Sunt ale tale, dacă le vrei.
Bun venit în echipă, Shannon.
Ce-i?
Taylor către bază! Se apropie două transportoare înarmate!
- Cine sunt? - Şesari.
O să iasă urât.
Taylor către bază. I-aţi văzut pe Şesari?
I-am văzut, dar avem muncitori în afara porţilor.
Ne trebuie timp să-i aducem înăuntru.
Voi încerca să-i încetinesc, dar duceţi-i repede înăuntru!
Acolo, la nord-est!
Ai grijă!
În ce trag? Pentru că sigur nu în noi!
Ce naiba e ăla?
Un carnotaurus! Îi urăsc!
Liber!
- Ce se întâmplă în spate? - Nu te opri!
Situaţia s-a schimbat. Avem de-a face cu nişte carnotaurus.
Duceţi-i pe toţi înăuntru! Ne ocupăm mai încolo de Şesari.
Aproape am reuşit. Trebuie să mai câştigaţi timp!
Ţineţi-i pe oameni la distanţă! Se apropie Şesarii!
- Ţine volanul! - Poftim?
- Ţine volanul! - Bine!
Uită-te la mine, ticălosule! Pe aici!
Mamă! Ce se întâmplă?
Veniţi aici! Rămâneţi jos!
Haide...
Ce mai aştepţi?
Bariere sonice! Acum!
Înapoi!
- Bună, Taylor! - Ce cauţi aici, Mira?
Nu aşa îţi tratezi oaspeţii!
- Atunci lăsaţi armele jos. - Mai întâi, voi.
- Sunteţi depăşiţi numeric. - Atunci de ce ţi-e aşa de frică?
- Ai venit cu un motiv. - Mi-aţi capturat un om.
A fost împuşcat când încerca să fure curent electric.
Ştim că e în viaţă, în detenţia voastră.
De unde?
Poate mai avem câţiva prieteni în Terra Nova.
Atunci poate că o să discut cu Carter...
...despre prietenii voştri.
- Îl vrem pe Carter, ticălosule! - Lăsaţi armele jos!
Înapoi! Aveţi grijă!
Nu vă apropiaţi!
- Ajunge! - Înapoi!
Vom face un schimb.
- Ce-i acolo? - Fier meteoric.
Ei controlează cariera.
Îl vreau pe Carter, medicamente şi muniţie.
Îţi poţi lua omul şi medicamente, dar nu muniţie. Nici gând!
Măcar am încercat.
Guzman, scoate-l pe Carter din arest.
Pregătiţi nişte provizii medicale.
Eşti nou.
Bun venit în Paradis!
- Tată! - Sunteţi tefere?
Da. Cum ai ajuns să fii amestecat în incident?
Taylor mi-a cerut să mă alătur echipei de securitate.
- O să fii iar poliţist? - Dr Shannon!
Avem nevoie de ajutor la infirmerie.
Nu-i nimic, du-te. Duc eu fetele acasă.
Veniţi! Nu-i nimic.
- Ăla nu era un dinozaur bun. - Nu-i aşa?
- Se va mai întoarce? - Nu te mai gândi la el.
- Aici eşti în siguranţă. - Vreau acasă...
Vrei să mergi acasă?
Te înţeleg. E din cauza soarelui, e prea puternic.
Şi aerul curat... Mereu m-a călcat pe nervi.
Şi ce-i cu florile astea? Sunt prea colorate!
- Şi parfumează tot... - Tăticule!
Hai! Eşti acasă, scumpo. Cu toţii suntem.
- Crede-mă, Skye! - Suntem pe-aproape, Max!
- Ai zis că vii aici tot timpul. - A trecut mai mult de o săptămână.
- Jungla creşte repede. - Aici!
Aici e.
- Cum a ieşit? - I-ar mai trebui vreo două zile.
Dar nu-i rău.
Gustă!
E whisky de contrabandă.
Din era cretacică.
- Din ce-i făcut? - Le spunem "fruci".
De la "o parte fruct, o parte nucă".
Trebuie să ne reaprovizionăm.
Aduceţi voi "fruci" proaspete, iar eu şi Josh le vom tăia.
De ce-i dăm Mirei medicamente? Vor fi mai greu de înfrânt!
Ne trebuie minereurile, ştii bine.
Doctore, ajunge cu izobioticele!
Nu vreau să ne lipsească nouă.
Îmi pare rău că ai fost amestecată în incidentul de mai devreme.
Paza trebuia să fie mai precaută cu prizonierul.
Nu-i prima oară când un pacient mă ameninţă cu un cuţit.
Cum ai lucrat la spitalul statal, era de aşteptat.
Dr Shannon, am o curiozitate.
La ce CV ai, cu atâtea realizări, ţi-ar fi mers binişor acolo.
Cu bani şi relaţii, poţi "cumpăra" un trai bunicel.
Poate chiar şi o casă de-aia, în domuri.
Dar tu ai ales să vii aici. De ce?
Crede-mă, destui colegi au apucat-o pe calea aia,
luând tot ce pot dintr-o lume care îşi dă ultima suflare.
Eu n-am vrut asta pentru copiii mei.
Ştiam că viaţa de aici va ridica multe provocări,
dar cred că merită şansa de a face parte din ceva real,
ceva nou, care are un viitor.
Înţeleg.
Tot de asta m-am gândit şi eu să-mi aduc băiatul aici.
Nu ştiam că ai un fiu!
A venit cu al Doilea Pelerinaj. A lucrat tot în Divizia Ştiinţifică.
- A dispărut acum câţiva ani. - Regret.
Speranţa moare ultima. Încă n-am renunţat la el.
Dr Shannon, mă bucur că eşti aici.
Cred că totul va fi bine.
Te-aş ruga să ai grijă... cu soţul meu.
E treaba voastră dacă i-ai cerut să intre în echipa de pază,
dar eu îl aştept până târziu, plină de griji.
Voi avea grijă să se întoarcă acasă, la tine.
Ce-i asta?
E capătul unei cozi de Spintecător. Toţi masculii au aşa ceva.
- E ascuţit. - Da... Să le vezi dinţii!
Nu-ţi face griji, vânează mai ales noaptea.
"Mai ales"?
Nu, mulţumesc!
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
Pentru chestia cu tata.
Nu vă înţelegeţi?
Suntem doar... foarte diferiţi.
Îşi schimbă dispoziţia într-o clipă.
Ai văzut ce supărat era.
"Josh, nu aşa începi prima ta zi!"
"Scuză-l pe fiul meu, te rog. Trebuie să plece undeva."
El îmi ţine mie lecţii despre reguli?
Le-a încălcat pe toate ca să ajungă aici!
Deci e genul care ajunge într-un loc nou şi spune:
"Las indicaţiile. Mă duc să înot cu nişte oameni abia cunoscuţi."
Da... Nu semănaţi deloc.
- Sunteţi diferiţi. - Da.
Sângerezi din nou. Lasă-mă să văd!
Ştiu că n-a ieşit chiar cum ne făcuserăm noi planul.
Totul se va schimba.
Delta 1, mă auzi?
Spune, Delta 2!
Am văzut un transportor gol. Pare alimentat.
Luaţi bateriile şi toată muniţia pe care o găsiţi!
Dar grăbiţi-vă! Nu pot fi prea departe.
- Bateria s-a înţepenit! - Grăbeşte-te!
- Ce-i? - Mi s-a părut că aud ceva.
Ţi se întâmplă tot timpul.
Am luat-o! S-o ştergem de aici!
- Ce-a fost asta? - Probabil doar un Urlător.
Da. Un... Urlător.
Se face târziu. Ar trebui să plecăm.
- Voiai să mă vezi? - Shannon, intră!
Avem o problemă. Ne-a dispărut un rover.
Uite ce au filmat camerele.
Doi puşti care se furişau în exteriorul perimetrului.
Josh!
Încercăm să contactăm roverul prin staţie de 30 de minute.
- N-am primit răspuns. - Se lasă întunericul.
Dacă nu ajungem repede la ei, riscăm s-o facă altcineva.
De ce ar face una ca asta?
Probabil că ea l-a convins. Voi merge cu echipa de căutare.
Cine e "ea"?
Fata pe care a cunoscut-o când a chiulit de la instructaj.
I-am zis să se întoarcă, dar nu m-a ascultat.
- Bine. Vin cu tine. - Nu, e prea periculos.
- Jim, fiul nostru e acolo! - Da. Lasă-mă să-mi fac treaba!
Nu. Tocmai aşa am ajuns în situaţia asta!
Elizabeth!
Rămâi aici! Ai grijă de sora ta.
- Tată! - Nu-i nimic! Totul va fi bine!
Îţi promit.
- Nu! La naiba! - Ce s-a întâmplat?
Nu mai are baterii. Transportorul e mort.
Atunci să anunţăm pe cineva, să le spunem că suntem aici.
Tu ai auzit ce a spus? E mort. Staţia nu funcţionează.
E prea departe ca să mergem pe jos.
Nu vom ajunge înainte să se facă noapte.
Dumnezeule! Ce-i ăla?
- Un vehicul al Şesarilor. - Ce e un Şesar?
- Aşteaptă! Unde te duci? - Să recuperez lucrurile noastre.
Skye, nu! Eu nu mă duc acolo.
- Şesarii nu-s de încredere. - Cum vrei, Tash. Mă descurc.
Nu suntem înarmaţi. Vrem doar să vorbim.
Suntem blocaţi aici fără bateriile alea!
Skye! Uite, sânge!
Băieţi, le-am luat! Toate bateriile sunt aici!
Spintecător! Fugiţi!
- Porniţi! - Ce-i?
E un Spintecător! Fugi!
Nu vă apropiaţi de mine!
Hai, amice, lasă-ne să intrăm!
Te ţin minte. Eşti Drake, nu-i aşa? Sunt eu, Skye!
Skye... Bine. Urcaţi!
Hai odată! Urcaţi!
Urcaţi! Hai, grăbiţi-vă!
Max, porneşte-l odată!
Trebuie introdus un cod alfanumeric de şase caractere!
- Dacă nu ştiu codul... - Deschide panoul, o pornim forţat!
Nu pot! E legat la un explozibil.
Drake! Ştii să porneşti chestia asta?
E moartă.
Convertorul a fost zdrobit de coada Spintecătorului.
Dumnezeule!
Sângerează foarte rău! Mama ta e medic, nu-i aşa?
Am găsit arme!
Leagă-i-l în jurul rănii, cât de strâns poţi.
Dacă scapi acum cu viaţă, n-o să mai fii "boboc".
Doamne!
Ultima poziţie cunoscută: la 2 km de drumul de la S-E.
Vom merge în acea direcţie, căutându-le semnătura termică.
Hunter Boyce a dispărut. Şi Max Pope.
- Şi încă o persoană. - Cine?
- Fiica mea. - Tasha.
Armele şi muniţia, în vehicul!
- Vă va trebui un medic. - Nu.
Ambii părinţi într-o situaţie periculoasă... E o idee proastă.
- Regret, Jim. - Nu, vin şi eu!
N-avem timp de certuri! Veniţi amândoi cu mine!
Porniţi, oameni buni!
Mulţi ştiu că eu am trecut primul prin portal.
Dar nu ştiu că aceia care au venit în urma mea
nu au apărut pe partea aceasta chiar imediat.
Lor li s-a părut o clipă. Eu am numărat 118 zile.
Ştiu că te temi pentru băiatul tău, ai toate motivele,
dar, în junglă, poţi supravieţui.
De ce face tot timpul sunetul ăla? Doamne, mai e unul!
Spintecătorii vânează în haite.
Îşi încolţesc prada şi le semnalează celorlalţi.
În scurt timp, vor veni cu zecile.
Suntem captivi aici! Suntem captivi, bine?
Şi staţia? Poate funcţiona fără convertor?
Nu. Dar poate are Alvarez o staţie mobilă în rucsac.
- E pe jos. - Hunter, scoate-o de acolo!
E în rucsacul lui!
Am găsit-o!
Ne aude cineva? Răspundeţi! Terra Nova, răspundeţi!
- Ne deplasăm în cerc. - Nu. Stabilim aria de căutare.
- Dacă sunt în afara ei? - Atunci o extindem.
Ne aude cineva? SOS! Răspundeţi! Terra Nova!
Vă aud! Sunt T-N-1. Identificaţi-vă!
Comandante Taylor! Sunt Hunter Boyce.
Suntem captivi într-un rover, în afara perimetrului.
- Roverul mai funcţionează, Hunter? - Şesarii ne-au furat bateriile.
Hunter, recepţionezi? Spintecători.
Repetă! Şi mai spune o dată ce-i cu Spintecătorii.
Păstraţi-vă muniţia! Trageţi rafale scurte.
Am înţeles!
Hunter, ce-i cu Spintecătorii?
Sunt trei, poate mai mulţi. Nu-i văd.
- La vreo 80 de metri de... - 80 de metri?
Am zis că suntem la vreo 80 de metri est...
La est de ce?
- Unde e? - Ia-o! Josh, ia staţia! Ia-o!
Dacă mai sunteţi acolo, suntem la 80 km spre est de...
- E Josh. - Josh? Sunt tatăl tău!
N-am recepţionat ultima transmisiune. Te rog, repetă!
- Mamă, tată! Voi sunteţi? - Mă auzi, Josh? Te rog, repetă!
Josh!
- Am scăpat de el. - Pe partea mea e liber.
- Şi pe a mea. - Crezi că au plecat?
Nu se ştie niciodată, cu Spintecătorii.
Focurile de armă i-au îndepărtat, deocamdată,
dar se vor regrupa şi vor reveni.
- Ar trebui să fugim cât mai putem. - Încotro?
- Spre Terra Nova! - E la 5 km distanţă.
- Tash, n-am ajunge. - Avem arme!
Tot e mai bine decât să fim aici ţinte uşoare...
Nu ştim câţi sunt şi muniţia e limitată.
Poate că sunt "boboc",
dar comandantul Taylor a primit apelul nostru SOS.
Ştie că avem probleme. Să-l mai aşteptăm puţin, să ajungă.
Pot trece ore bune până ne va găsi!
Avem destulă muniţie cât să-i ţinem la distanţă
pe Spintecători încă puţin, avem şanse să reuşim.
Doamne, n-are habar ce zice!
- Tasha... - Simt mirosul sângelui lui!
- O să vină... - Calmează-te!
- N-o să scăpăm! - Tasha!
Tasha, nu! Opreşte-te!
Nu! Tasha! E sinucidere curată!
- Bună! - Salut!
Ce cauţi aici?
La câte se întâmplă, voiam să văd dacă vă e bine.
Da, ne e bine... pe cât se poate.
Încă n-avem veşti de la echipa de căutare,
dar n-ar trebui să mai dureze mult.
Sigur fratele tău va fi teafăr.
- Dacă ai nevoie de ceva... - Nu pleca.
Lui Zoe îi e frică... Nu-i aşa, Zoe?
Sunt T-N. Am deschis toate frecvenţele.
Hunter, recepţionaţi? Josh Shannon, recepţionaţi?
Sunt comandantul Taylor. Mergeţi în continuare spre est.
Cred că de acolo a plecat semnalul.
Cu toată tehnologia asta, n-ar trebui să ştie?
Elizabeth.
Oriunde altundeva, am şti, dar în jungla asta deasă...
Ai grijă!
Dumnezeule!
- Cum o cheamă? - Tasha.
Tasha, mă auzi? Sunt medic.
Sunt chiar aici.
Sunt eu tăticul! Sunt chiar aici, scumpo!
Vreau să apeşi pe rană. Aici! Tasha, rămâi conştientă!
Au venit Spintecătorii.
Am tras în ei...
- Îmi poţi spune unde-s ceilalţi? - Nu.
O vom duce la spital imediat ce o voi stabiliza.
Tasha, ai trecut prin apă ca să ajungi aici?
Eu...
La jumătate de kilometru spre nord e un râu.
Bracco, rămâi aici, cu Guz şi cu doctorul.
- Da, domnule. - Restul, strângeţi-vă aici!
Pune mâna acolo.
Pentru orice eventualitate.
Jim, aşteaptă!
Îmi pare rău pentru ce am spus mai devreme.
- Nu-i vina ta. - Ba da.
Josh a plecat cu puştii ăştia ca să mă sfideze pe mine.
Ca să te sfideze? Nu, e bucăţică ruptă din tine.
O fată frumoasă şi ocazia de a încălca regulile...
Ai fi făcut la fel, la vârsta lui.
Ştii cel mai bine. Tu erai fata aia.
- Adu-l acasă! - Desigur.
Max, să zicem că fugim spre roverul nostru.
Bateriile astea pot fi folosite?
Asta e complet golită. Celelalte sunt la jumătate.
Dacă eu şi Hunter vă acoperim, cât de repede le puteţi instala?
În cinci, zece minute.
Eu zic să fugim la roverul nostru, să-l pornim şi plecăm naibii de aici.
Hunter, verifică încărcătoarele.
Putem reuşi! Haideţi!
- Eşti rănită? - N-am nimic.
Te pricepi să dai ordine.
Tata a fost caporalul comandantului Taylor.
- Am învăţat câte ceva de la el. - "A fost"?
Febra sincilică... A ucis-o şi pe mama.
- Îmi pare rău. - Nu contează.
Oricine îşi pierde părinţii, la un moment dat.
Însă n-ar trebui să se întâmple invers.
Hai să scăpăm de aici cu bine!
Dacă îi atacăm pe Spintecători, să ţintim spre burtă.
Gloanţele cu tranchilizante nu le străpung pielea.
Staţi la cinci metri distanţă de cozile lor.
- T-N, sunt Guzman. Mă auziţi? - Da, sunt aici.
O ducem pe Tasha în tabără. Doctorul spune că trebuie operată.
- Am înţeles. Guz, e pe mâini bune. - Fiţi cu ochii-n patru!
Mira e în zona voastră. Le-am auzit mesajele prin staţie.
La naiba! Recepţionat.
Mira... Exact ce mai lipsea acum.
Oamenii ei au făcut mereu atâtea belele?
Da, până acum.
Nu ştiu cine i-a trimis, nu ştiu de ce,
dar n-o să-i las pe ei sau pe oricine altcineva
să stea în calea a ce încercăm să construim aici.
Terra Nova va fi o reuşită.
- Cum stăm, Josh? - Calea e liberă până la vehicul.
- Pe partea asta pare liber. - Şi pe asta.
Ţineţi minte, rămâneţi uniţi! Suntem pregătiţi?
Poate nu-i o idee prea bună. Nu mai bine aşteptăm ajutoarele?
Am mai vorbit despre asta. Nu putem rămâne aici.
Ai grijă, amice!
Dacă un Spintecător o să devoreze pe cineva,
n-o să te aleagă pe costelivul de tine!
Nu! Hunter!
Hunter?!
Hunter!
Hunter, eşti teafăr? Ajutaţi-mă!
- Trebuie să urcăm în rover. - Şi Hunter?
Rămân eu să-l apăr.
Voi montaţi bateriile şi porniţi transportatorul!
Nu mai am gloanţe!
Haide!
Flancaţi-l şi tranchilizaţi-l! Stabiliţi un perimetru!
Continuă să mergi, Skye! Te acopăr eu!
- Josh! - Tată!
Josh!
La pământ!
Nu-i nimic! Eu sunt.
S-a terminat.
- Duceţi-l la transportor. - Max!
Doamne!
- Totul va fi bine. - Eşti teafără, domnişoară?
Tasha... a încercat să se întoarcă în tabără.
Am găsit-o noi.
- Şesarii au fost aici? - Da, erau acolo.
- Vino cu mine! - Eşti în siguranţă.
- A dispărut! - Mira a venit după omul ei.
S-au întors.
- Să te vadă medicul... - Nu-l suprasolicita.
Acum ştim cu toţii de ce li se zice "Spintecători".
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Vreau să-ţi spun cât de mult regret ce s-a întâmplat astăzi!
Ştiu.
Ai fost aşa de bun cu mine după ce părinţii mei...
Nu-mi place să te dezamăgesc.
Eşti teafără şi asta contează.
Acum ştii de ce zona aia e interzisă.
Domnule?
- E teritoriul Spintecătorilor. - Da, desigur.
Chiar aşa, ce-aţi căutat acolo?
Ne prosteam...
Beam alcool.
Nu v-aţi apropiat de cascadă, nu?
- Nu, domnule. - Bun.
Apele alea sunt înşelătoare.
Cineva sigur a fost aici. Am găsit urme de tălpi.
Au fost puştii ăia. Lui Taylor n-o să-i placă.
Nu vrea să se afle despre asta.
De ce nu aruncă stâncile în aer?
Pentru că sunt singura legătură pe care o mai are cu fiul lui.
Tot nu pricep de ce ticălosul ăla ţăcănit face asta aici.
De ce crezi? Ca să-i facă în ciudă tatălui său.
Cum se apropie de vreun răspuns,
îl înscrie aici, sub ochii lui Taylor.
Ca să-i amintească...
motivul real pentru care există Terra Nova.
Controlul asupra trecutului şi al viitorului...
Asta e cheia... pentru tot.
- O să cadă peste noi? - Ce anume, scumpo?
- Ce-i asta? - Micuţa mea Zoe, aceea e Luna.
- Şi nu, n-o să cadă peste noi. - Aproape uitasem cum arată.
Eram mic când aerul s-a poluat aşa de rău, că n-am mai văzut luna.
- Mereu a fost atât de mare? - Nu întotdeauna.
În fiecare an, se îndepărtează de Pământ cu jumătate de centimetru.
Deci e mult mai aproape decât era ieri.
- Adică mâine. - Ştii ce vreau să spun.
- Cerul e incredibil. - La fel ca locul ăsta.
Şi stelele sunt diferite aici.
Nu-s în acelaşi loc ca în 2149, pentru că universul n-a apucat
să se extindă cu 85 de milioane de ani.
Faceţi calculele!
Le lăsăm în seama ta, scumpo.
Traducerea: veveriţa_bc & felixuca www.titrări.ro & www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro