Jag kan aldrig få det liv jag vill ha tillsammans med dig.
Man behöver inte vara kvar bara för man älskar nån.
- Du vet du överger din familj, va? - Vad vet du om drakar?
- Dr. Visyak. Medeltidsvetenskap, SFU. - Hälsa Bobby en sak från mig.
Förresten, ge honom bara en pungspark.
- I morgon knäböjer du, Castiel. - Tycker du jag ska starta inbördeskrig?
- Såklart jag vill hjälpa dig. - Kraften som krävs för det...
Tänk om jag sa att jag visste hur vi kan bli nukleära?
- Skärselden. - Har ni sökt Skärselden tillsammans?
Döda bröderna Winchester. Då gör jag det själv.
Om du ens kröker ett hårstrå på dem, så river jag vårt avtal.
Du är som en bror till mig. Så ber jag dig att inte göra nåt,-
-så måste du lita på mig. Annars måste jag stoppa dig.
Jag är ledsen, Dean.
Hallå?
Snälla, vi visste inte. Jag ber om ursäkt!
MÖRKRETS STAMGÄST AV H.P. LOVECRAFT
Översättning: Robfors
www.SweSUB.nu ~ Hämta alla texter här ~
- Du försökte ju, åtminstone. - Vad mycket det hjälpte.
Varför kom han ens hit?
Samuels dagböcker är meningslösa. Jebediah Campbell säger inte ett skit om-
-hur vi ska hindra Cass att öppna Skärselden.
Det handlar inte om dagböckerna vi har, utan det handlar om den vi saknar.
Vår vän Cass kom inte bara hit för att laga staketet.
- Vad gjorde han? - Stal en sak.
Moishe Campbells dagbok. Från släkten i New York.
- Vi måste väl få tillbaka den? - Eller läsa kopian jag gjort.
Trevligt att träffas. Bobby Singer, paranoid sate.
- Jag tror jag hittat nåt. - Vad?
"Pratade med Howard Phillips angående händelserna den 10:e mars."
- Det är 10:e mars, 1937. - Vem är den där Phillips?
Han hette Lovecraft i efternamn.
H.P. Lovecraft? Får jag se.
- Borde jag veta vem det är? - Skräckförfattare?
Vansinnets berg, Call of Cthulhu?
Ja... Nej, jag var för upptagen med att ha sex med kvinnor.
Det finns en sak som upprepas gång på gång i hans noveller.
Öppna portar till andra dimensioner så att otäckingarna kan komma.
Du tror alltså att Lovecraft visste nåt om Skärselden?
Låt henne gå. Okej?
Nej!
Det är några män här i huset. De dödade Matt och tog mamma.
Vad är de för nåt? Såg du deras ögon? Tänder?
Det är viktigt, jag måste få veta. Kan du ta dig till mammas garderob?
- Jag gömde ett gevär där. - Nej. Vad ska jag göra?
Lyssna noga, Ben. Hoppa ut genom fönstret.
Några brutna ben är ingenting jämfört med vad de kommer göra mot dig.
Jag kommer och hämtar dig och mamma nu på direkten.
Är du kvar, Ben?
Ben?
Hej, Dean. Har du lust att snacka lite?
Vi har väl inte setts sen mitt så kallade frånfälle?
Släpp dem nu, Crowley. Annars lovar jag...
Du ger mig ytterligare en analmynning. Nu ska jag berätta hur vi ska göra.
Din choklad har varit alldeles för länge i mitt jordnötssmör.
Jag har dina, vad ska man säga? Ex-flickvän och inte-ungen,-
-och jag tänker behålla dem tills du har flyttat på dig.
- Sista chansen att släppa dem. - Du är så söt när du hotar.
Oroa dig inte. Jag ska inte skada dem, förutsatt att ni drar er tillbaka.
Uppfattat? Utmärkt. Puss-puss.
Vad händer?
De överlever om vi sitter här med tummarna i röven.
- Tror du Cass vet om det här? - Vi får förutsätta att han gör det.
Vad ska vi göra?
Jag tänker inte sitta här. Jag åker efter dem.
- Jag följer med. - Nej, ni får ta Lovecraft-grejen.
- Cass har redan ett stort försprång. - Jag tänker inte låta dig åka själv.
Bobby kan ta hand om fallet.
Den här grejen är för stor för att släppa.
Okej. Hur ska ni hitta Lisa och Ben?
Ser jag ut som en betjänt?
- Snälla, sluta då att kalla på mig. - Det är viktigt, Balthazar.
Jag drack en '75 Dom ur en soprans navel när ni kallade. Det var viktigt.
Crowley lever.
Det har Cass redan berättat.
Sa Cass också att han är Crowleys stjärtkompis, ditt självbelåtna kräk?
De har ett avtal om att dela lika på själarna i Skärselden.
- Ja, ja. Givetvis gjorde han det. - Vi kan läsa dig som en öppen bok..
Crowley och Cass har tagit två som betyder mycket för mig.
- Och jag bryr mig om det för att...? - För att du innerst inne är hygglig.
De är oskyldiga och jag ber om din hjälp.
Jag förstår. Det lät rimligt.
Ditt jävla as!
Vi kallar på Cass. Han kanske inte vet nåt om...
- Vi kallar inte på Cass! - Vad ska vi göra då?
Skräck anses ju vara ointellektuell. Men H.P. Lovecraft är finlitteratur.
Han borde bli läst i skolor. Han är på samma nivå som Dickens och Dean Koontz.
Det är den vinkeln jag vill ha på min artikel.
Ursäkta. Varsågod.
Jag har hört att du har en stor samling av Lovecrafts privata brev.
Världens största.
Du måste vara ett hett villbråd från kvinnorna.
Jag är i ett stadigt online-förhållande, så...
Jag vill fråga dig om Lovecrafts sista år.
Speciellt om det hände nåt runt den 10:e mars, 1937.
Jobbar du ihop med den andra killen? Han i trenchcoat som pratar som Rainman.
Vi är konkurrenter. Rivaliserande tidningar.
Jag säger samma till dig. Howard hade en middagsbjudning den 10:e.
- Hur många vänner hade han bjudit? - Sex. Och de var Djävulsdyrkare.
De skulle utföra nån stor ritual den kvällen.
De tänkte öppna en port till en annan dimension.
- Varför då? - För att se vad som finns.
- Det kan ju vara vänligt. - Det är det aldrig! Tror jag.
Fungerade trollformeln?
Det stod inget om Cthulhu i morgontidningarna, så...
Jag har faktiskt flera brev som beskriver middagen.
Det värsta som hände var bakfyllor. Jag har dem precis här.
De är faktiskt ganska så intressanta. Och de var...
De var... De var här i.
Ingen osynlig kan väl ha skuttat in här och stulit dem?
Jag låter dig leta ifred, så kan du ringa om du hittar dem.
Okej. Tack för att du tittade förbi.
Lovecraft försökte öppna en port till en annan dimension.
- Vad hände? - Inte mycket. Men jag grävde lite.
Alla inbjudna gäster antingen dog eller försvann inom ett år.
- Vart ska du nu? - Prata med en av gästerna.
- Sa du inte att alla dog? - Alla som Lovecraft bjöd in dog.
- Hushållerskans 9-åriga son var där. - Han borde vara 83 år nu. Var är han?
Där han varit ända sen den kvällen. Inlåst på mentalsjukhus.
- Håll mig uppdaterad. - Har ni hittat nåt om Lisa och Ben?
Vi håller några förhör.
- Det går segt. - Hur är det med Dean?
Ungefär som förväntat.
Nästa kund.
- Jag vet ingenting. - Vi får väl se.
- Dean? - Ja?
Du går på ångorna efter whiskeyn och kaffet och annat du tagit.
Vi griper efter halmstrån här.
Till slut kommer nån av demonerna berätta var Crowley är.
Du har hållt på länge nog, låt mig ta över ett tag.
Nej, tack. Håll dig undan, Sam!
Lisa och Ben är bara mitt ansvar. Blir de skadade...
Jag ropar om jag behöver dig.
Castiel, det är Sam.
Jag vet inte om du är med på det här med Ben och Lisa, men har du...
...nåt hjärta, så ge tillbaka dem.
Snälla. Jag ber dig. Förstår du det?
- Du verkar spänd, raring. - Du tog Ben och Lisa.
- Jag sa åt dig... - Att inte röra Sam och Dean.
Jag respekterade det. Jag bara utnyttjade kryphålet.
Så länge jag har dem, så kommer dina hjältar leta efter dem istället.
- Alla vinner. - Du skulle pratat med mig först.
Jag ber hellre om ursäkt än om tillåtelse.
Var är de, Crowley?
Du får inte skada dem. Förstår du mig?
Du har slut på dina "rädda-människor-kort".
Jag gör som jag vill med dem.
Vill du stoppa mig? Hitta Skärselden då, för fan!
Ringer det i Bat-mobilen? Varför ringer de aldrig på kontorstid?
Jag kommer tillbaka.
Cass, Cass, Cass. Så roligt att du kom.
- Varför kallade du hit mig, Balthazar? - Får jag fråga en direkt fråga?
- Givetvis. - Samarbetar du med Kungen av Hades?
Givetvis inte.
Du har alltid varit en usel lögnare.
Så, det är sant. Okej då. Varför?
Ändamålet helgar medlen. Det förstår du väl?
Absolut. Men vad exakt är ändamålet?
- Anfalla Skärselden och ta alla själar? - Vinna kriget.
Jag antar att det kommer bli du som suger i dig alla själar.
- All makt. - Det är det enda sättet.
Eller så exploderar du och tar med dig en stor bit av planeten.
- Det kommer inte ske. - Visst, visst. Givetvis.
Säg bara att det är helt riskfritt.
Jag är ledsen att jag inte berättade, men jag måste få veta.
Är du med mig, eller inte?
Du kan vara helt sinnessjuk, men... Okej.
Ska vi göra det, så gör vi det fullt ut.
- Hur fick du reda på det här? - Från dina skrikapor, såklart.
De är lite lätt irriterade över den där kidnappningen.
Är det säkert att du inte jobbar med den andra journalisten i trenchcoat?
Han är inte är den han utger sig för att vara.
Nej, jag är inte ansluten till hans tidning.
Jag har några frågor om middagsbjudningen du var på 1937.
Alla är så fascinerade.
Alla vill veta om min kväll hemma hos den store H.P. Lovecraft.
- Om du inte tar illa upp. - Du känner till historien.
De gjorde sin trollformel och alla sa den misslyckades.
- Tror du på monster? - Jepp.
Säger du det högt, så låser de in dig här för resten av ditt liv.
Berätta vad du såg. Jag lovar att tro på dig.
Trollformeln fungerade. En port öppnades och nåt kom igenom.
Men det var osynligt, så ingen visste. Förutom jag.
- Hur kunde du veta då? - För den tog min mor!
Den kom in i henne. Hon var inte den samma.
Hon till och med luktade annorlunda.
Och sen försvann hon.
Sen började en efter en att dö.
Jag är ledsen över din mamma.
Du är den förste som sagt så.
Vill du se en bild?
Det var som fan.
Jag lovar dig, kompis...
Börja prata, annars svär jag på att slita huden av dig.
Sen så kommer jag döda dig. Och göra detsamma mot nästa demon.
- Hör du vad jag säger? - Ja.
Jag hör dig.
Så du kan sluta prata, din eländiga köttsäck.
- Jag bad inte om din hjälp. - Varsågod ändå.
Vad gör du här?
Jag visste inte att Crowley skulle ta Lisa och Ben.
- Du tror mig inte. - Jag litar inte ett smack på dig.
Jag tyckte du sa vi var som en familj. Ska inte tillit gå åt båda hållen?
- Jag kan inte, Cass. - Jag gör allt du ber om.
Jag kommer alltid när du kallar. Och jag är din vän.
Men, trots din brist på tilltro och nu dina hot,-
-räddade jag dig ännu en gång.
Har nån, förutom dina närmaste, gjort så mycket för dig?
- Jag ber bara om en sak. - Lita på dig när du öppnar Skärselden?
Jag har förtjänat det, Dean.
Jag kom för att berätta att jag ska hitta Lisa och Ben.
Stå bakom mig den enda gången jag bett om nåt.
Du ber mig att dra mig tillbaka? Det är samma sak Crowley krävde.
Nej, tack. Jag hittar dem själv.
Gå tillbaka till Crowley och hälsa honom att ni båda kan kyssa mig i röven.
- Bobby? - Ellie. Det var inte igår.
Kom in.
Hur hittade du mig?
Vi var inte ihop länge, men jag vet några saker om dig.
Jag känner till dina gömställen. Och den här är inte säker för fem öre.
Kom du hit bara för att småprata?
Jag vet vad du är, Ellie.
Du är inte direkt från Milwaukee, eller hur?
Och, inte för jag bryr mig, men du har ljugit lite om din ålder med.
Bara lite. 900 år.
Vad har du för plan då? Varför är du här?
Eve började jävlas på direkten. Du har varit här hur länge som helst.
- Alla är inte såna. - Monstren?
- Kalla mig det om det känns bättre. - Du kommer ju ifrån Skärselden!
Du tänkte aldrig på att nämna det under hela tiden som du låg med mig?
Jag är som jag är, Bobby. Och jag råkar vara en vän.
Jag bad dem aldrig att öppna porten. Jag bara råkade ramla igenom.
- Du ska vara glad att det blev jag. - Menar du att du är på vår sida?
Jag är på min sida. Jag trivs här.
Jag vill inte se det bli nån blodig ödemark.
- Så du dödade H.P. Lovecraft. - Han kunde ju inte ens skriva "hej".
I 75 år har jag försökt hålla Skärselden stängd.
Varför tror du Dean fick svärdet? För att stoppa Eve.
Det var ju ni som skulle döda de förbannade drakarna!
Det här handlar om en enda ängel. Han vill åt Skärselden-
-och han letar efter dig.
- Tack för varningen. - Jag känner honom, El.
Han kommer räkna ut det förr eller senare.
Jag kan bara stoppa honom genom att komma före.
Jag måste veta hur man öppnar porten.
Nej, Bobby. Det är för farligt för nån att veta.
Om jag kunde hitta dig, så är han inte långt borta.
Låt mig åtminstone få ta dig till nån säker plats.
Nej, tack.
Oroa dig inte, jag har några andra ställen med.
Du är bara en man, Bobby.
Jag beskyddar mig bättre själv.
Dränker du dina sorger, Sam? Jag trodde det var Deans grej.
- Stressiga dagar. - Vi måste prata.
- Varför? - För... Jag kommer få ångra det här.
Jag står på er sida. Era jävlar.
- Varför skulle vi tro dig? - Jag kanske har ett uns anständighet?
- Nej. - Nu sårar du mig.
Ni har rätt. Det handlar om överlevnad.
Jag frågade Cass några frågor och jag ogillade hans svar.
Han verkar säker för en som vill svälja en miljon kärnreaktorer.
De kan bli som Tjernobyl. Så, voilà.
Jag är er dubbelagent. Jag tog mig friheten att söka efter era vänner.
- Det tog ett tag. Crowley är smart. - Hittade du dem?
Den goda nyheten är, ja. Den dåliga är att jag inte kan hämta dem.
Crowley har änglaskyddat hela jäkla byggnaden.
Antar han misstror Cass. Det äktenskapet verkar ju gå som smort.
- Få oss så nära som du kan. - Visst. Men efter det är ni själva.
Okej, pojkar. Längre än så kommer jag inte.
Må Gud vara med er. Eller nåt.
Var försiktig.
- Dean! Tack och lov. - Jag måste även få ut er härifrån.
Nu drar vi.
Snorungen ska ingenstans. Och inte jag heller.
Crowley bad mig hoppa in i den här läckerbiten.
Vi kan ju inte förlora vår försäkring, eller hur?
Ett steg till, gratis blindtarmsoperation.
Din mamma är vaken härinne.
- Jag hör hennes tankar. - Lyssna inte på henne, Ben.
Jag tänkte just berätta att du är hans riktiga pappa.
Jag bara skojade. Ingen vem som är din pappa.
- Din mamma är en slyna. - Håll käften!
Är du hennes vita riddare nu? Hon önskar hon aldrig träffat dig.
Du är hennes värsta misstag.
- Näst värsta, hon behöll ju dig. - Hon ljuger, det är inte din mamma.
Säger den lilla alkoholisten med faderskomplex.
Backa, cowboy.
Hon ber mig att döda dig. Hon säger du håller henne tillbaka.
Hon har inte haft ett dugg roligt sen dagen du föddes.
Du kommer fixa det här.
Kniven, Ben!
Vad är det, Dean? Slå mig!
Vill du inte skada stackars Lisa?
Håll tyst!
- Sluta. Jag varnar dig. - Far åt helvete, din svartögda hynda.
Är du säker på det?
Mamma!
Tvinga ur mig nu. Hon är bara en död köttsäck.
Vad var det du ville säga?
- Mamma! - Lisa.
Tryck emot här. Jag vet, raring.
- Sam här. Lämna ett meddelande. - Var fan är du Sam?
Vi måste få ut henne härifrån. Ben? Ben!
Du måste skärpa dig. Din mamma behöver dig nu.
Ta saltgeväret från väskan. Jag måste bära din mamma,-
-så om nåt kommer så måste du skjuta.
Ta kniven!
Håll in armbågen, tryck vapnet mot axeln och passa dig för rekylen.
Ben!
Ben! Gaska upp dig! Vill du att din mamma ska dö?
Dean! Jag är härinne.
Vi måste till sjukhuset. Ge geväret till honom.
Vi behöver skjuts, Sam.
Skynda!
Hon mår bra, Ben. Hon kommer klara sig. Vi är snart där.
Kör fortare, Sam. Du kommer bli bra igen.
Jag är ledsen, Ben.
Ben.
Vad vill du? Vad vill du jag ska säga?
Hon kommer inte överleva kvällen.
- Jag beklagar. - Jag bryr mig inte.
Det är försent.
- Fast jag är inte här för din skull. - Vad menar du?
Hon mår bra nu.
Hon vaknar snart.
Jag beklagar och jag menar det.
Tack.
- Jag önskar det här ändrade nåt. - Jag vet. Jag önskar detsamma.
Hur som helst, jag ville bara fixa det jag kunde.
Det finns en sak till du kan göra för mig.
Hej, mamma. Du ligger på sjukhus.
- Vad hände? - En bilolycka.
- Mår du bra? - Ja då. Men du slog i huvudet.
Hej.
Vem är du?
Dean.
Det var jag som körde på er.
Jag tappade kontrollen för en stund.
Jag ville bara be om ursäkt.
Jag är glad att ni två mår bra.
Och jag är glad att ni kan återgå till ett normalt liv.
Vi mår bra. Det är ju det viktigaste.
Ja.
Hur som helst... Jag ska lämna er ifred.
Ta hand om din mamma.
- Nå? - Inget.
Du har gjort mycket skit förut, men det här tar nog priset.
- Radera deras minnen? Jag vet hur... - Nämn de igen, så krossar jag din näsa.
- Dean... - Jag skämtar inte.
Översättning: Robfors
www.SweSUB.nu ~ Hämta alla texter här ~