- FBI är vid huvudingången. - Abby Corrigan? Quantico?
Restaurangen vi ska till är det italienska stället - Alfredo's.
- Allt finns där, pengar, kort... - Ta båda.
Jag lämnar inte den här dejten förrän den är över, och den går ganska bra.
Titta inte. Bara andas. Jag ger dig motgift.
Nej, jag sa ju att jag hatar nålar!
- Erika, tar med dig för en utvärdering. - Jag är från Fristaden.
- Du har hittat var du hör hemma. - Ja, jag tror det.
- Erika, nej! - Jag trodde att jag var ensam.
Nu vet jag att det inte är sant.
Vi bör gå om vi ska hinna... "Ungowa".
Jag tar det som en komplimang. Du ser prydlig ut själv.
- Den här gamla kavajen? Den är... - Dyr.
- Avslöjad. - Du är väldigt fin.
Måste du åka? De klarar sig utan dig.
- Jag har varit borta i över en vecka. - Har du? Det känns som en dag.
Jag behöver inte vara på flygplatsen förrän midnatt, tills dess är jag din.
Vi kunde hoppa över middagen, och gå rakt på...
Efter allt besvär du haft att få det där bordet?
Dessutom, vill jag visa upp dig.
Men det är... Okej.
Förlåt. Jag blev försenad på jobbet. Det var ett berg av pappersarbete-
-och telefonen ringde, och sedan kom chefen in och...
- Hej. - Hej.
- Du är fin. - Tack. Det är du också.
- Jag skulle ha hämtat dig... - Du är på vägen, och jag är utsvulten.
Det är bra, för vi är bokade klockan åtta, så vi bör gå.
- Titta på er. - Abby, du minns Henry-
-och det här är Erika. - Trevligt att träffa dig.
Jag har hört allt om dig. Jag menar, inte...allt om dig. Bara...
- Är det en stor kväll i kväll? - Ja, Alfredo's, bakre rummet.
Jag trodde att vi... Ja, ledsen, kompis-
-men vi är i det bakre rummet i kväll. - Jag är ledsen, kompis.
- Jag bokade i Magnus namn. - Nej, nej-
-jag använde Magnus namn. - I kväll vid åtta?
- Det kanske finns mer än ett bord? - Nej, inte i det bakre rummet.
- Ute i restaurangen, kanske. - Det är inte lika privat.
Vill du ge oss...en minut?
- Varför motarbetar du mig? - Du kan ta Erika vart som helst.
- Inget lika bra som Alfredo's. - Du måste ge mig det här.
- Jag är skyldig Abby Alfredo's. - Det är Erikas sista kväll.
"NÃ¤ra dÃ¶den" Ã¶vertrÃ¤ffar "sista kvÃ¤llen".
- Vilken nÃ¤ra dÃ¶den? - Abby dog nÃ¤stan pÃ¥ vÃ¥r fÃ¶rsta dejt?
Nästan.
- Hör du vad du säger? - Hör du vad du säger?
Har vi en situation här? Är det vad du säger?
- Will... Du tvingar mig. - Vad?
Därför behöver jag det bakre rummet.
Om allt går som planerat i kväll, är inte Erika med på planet.
Säsong 3 Episod 15 - Wingman -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
- Vad? - Oj!
- Jag trodde att du skulle bli glad. - Det är jag... Naturligtvis är jag det.
Det är bara...lite för snabbt?
- För att hon åker i kväll. - Vänta, stopp och belägg.
- Hur länge har ni två faktiskt... - Ungefär en och en halv vecka.
Ja, en och en halv vecka.
- Okej. - Snabbt!
Kom igen, Will. Vi är perfekta för varandra.
Varför, för att ni båda är HAPS?
Glöm det. Jag trodde att du skulle vara glad för min skull.
Hörni killar... Vi vill inte att ni bråkar.
Vi delar på det privata rummet.
Ingen av er är villig att ge upp Alfredo's.
Och efter att ha hört all reklam, vill inte vi det heller.
Vad säger ni?
O...kej?
- Det låter bra. - Bra att jag fick tag i er.
God kväll, mina damer. Jag vill att ni transporterar en fjärillslarv.
- Vi ska ut och äta, så... - Funkar perfekt. Ni kan ta bilen.
- Ska vi frakta en snigel? - Egentligen mer av en ryggradsvarelse.
- Lepidoptera hominin. - En slags människoliknande insekt?
Ja, men den är i stasis just nu. Ni behöver bara-
-hämta en liten låda och lämna den i hamnen. Det är gjort på en halvtimme.
Kan inte... Kate eller Biggie...
- De bevakar en rödliståterförsäljare. - Du då?
Jag har en diprotodon som ska föda. Vill ni stanna och övervaka livmodern?
- Nej! - Jag trodde väl det.
- Skulle vi inte ha hjälpt Magnus? - Du skulle inte fråga-
-om du varit täckt av den moderkakan. - Är det obehagligt?
- Det förändrar livet. - Klarar hon det själv?
- Vem, Helen Magnus? - Kan den bli våldsam?
Chansen finns under förlossningen.
Ska vi lämna henne att ta hand om det själv?
Jag vet att ni är nya, men ni ska veta en sak om Helen Magnus...
Hon kan ta hand om sig själv.
- Hon ser alltid strikt och prydlig ut. - Ja, lager på lager.
- Bara på den tiden du har känt henne. - Vi tog inte med de första 157 åren.
Vi är framme.
Jag är strax tillbaka.
Jag skulle hämta en liten låda. Den här ser ut som en frys.
Ja, det är en frys. Kryokammaren gick sönder. Den här fick duga.
Okej, och larven?
Den växte lite, men så länge du håller låg temperatur...
- Går det bra. - Vill du sätta den där bak?
Och! Fjärilen föredrar en fuktig miljö och proteinrik kost-
-och njuter av det lugnande ljudet av honan.
Jag skapade det själv. Den är din för det låga priset...
Jag behöver inte den. Jag har den inte som sällskapsdjur.
Du kör med hård förhandling.
- Du får en extra proteinpellets. - Vänta lite. Jag har en tjej i bilen.
Vi har bokat bord på Alfredo's. Du kanske har hört talas om det?
Så, kan du hjälpa en broder. Snälla?
Den fria företagsamheten är död.
Vi lämnar frysen i hamnen, gör en u-sväng...
- Dricker champagne 10 minuter senare. - Jag ringer dem-
-och säger att vi är lite sena.
Jag kan känna lukten av agnolotti nu. Fylld med rostad pumpa...
- Sauterade i brynt smör. - Jag känner också lukten.
Vad är det där?
- Åh, nej. Säg inte. - Vad? Jag känner inte...
Abby?
Abby...
- Har du henne? - Ja.
- Sätt henne på lådan. - Ta det lugnt.
Jag har henne.
- Vad hände henne? - Är det fjärilen som luktar?
Den avger en gas. Hon måste få lite luft. Kom igen, Ab, andas.
Vad hände?
Du verkar vara allergisk mot fjärilsgas.
- Vem kunde ana det? - Om den släpper ut gas...
- Så betyder det att den ömsar. - Och?
- Så det är ingen larv längre. - Är det ett problem?
Ja... Ja, det är ett problem.
Fjärilen kan bara transporteras under larvstadiet, han vet det.
- Han sa nåt om en trasig kryokammare. - Så han satte insektskillen i en frys.
Henry menar att vi transporterade den onormala i en alternativ...
-temperaturreglerad behållare. - En frys!
Ja, det är känt under det namnet.
- För att ni hade bråttom. - Det var inte långt från hamnen.
- Vad kommer att hända? - Den frågan har inget svar?
- Ja.. - Den kan inte ha kommit långt.
Efter ömsningen måste vingarna utvecklas men ni måste fånga den-
-innan den blir rörlig. När den kan flyga, kan inget hindra den.
Vill ni försöka minska skadorna efter en flygande mal-man?
- Inte direkt. Hur lång tid har vi? - En halvtimme, 45 minuter, högst.
- Bedövarna i bilen är fulladdade. - Inga bedövare.
Den är fortfarande nybörjare. Ni kan skada nervutvecklingen.
Lugnande om det behövs, bara på nära håll, inte i närheten av huvudet.
Sätt igång, och håll mig informerad.
- Lät hon arg? - Frys? Kom igen...
Jag pratade med Alfredo's. De kanske kan hålla vårt bord en extra halvtimme.
- Han ringer tillbaka så vi vet. - Bästa nyheten den här kvällen.
Abbys telefon fångade fjärilens rop.
Jag måste ha tryckt på "inspelning" istället för "ringa".
Jag tänkte att det kan fungera som lockbete.
- Som att härma en and. - Vi måste hacka telefonen...
- Hämta m4a-filen... - Loopa den genom bilens stereo...
Hur många watt är din subwoofer på? 400?
Älskling, det är 600 watt av dunkande energi.
- Du är lysande. - Du är vacker.
Klockan tickar på.
Jag behöver din telefon. Jag kommer inte att ha sönder den.
Vänta, alla mina grejer finns här. Mina kontakter, kalender, allt...
Abigail, du pratar med killen som hackade in på Thunderwars databas-
-och sorterade om alla spelares poäng utefter astrologiska tecken.
- Ingen visste att jag hade varit där. - Vad betyder det?
- Bara ge honom telefonen. - Ge mig.
Tack. Det tar bara en sekund.
Det betyder att jag åker på att försöka få tag i den.
Alla har en unik förmåga och börda att bära.
För mig råkar det vara teknikens fascinerande värld. För dig...
Kloaker.
Det luktar inte så illa som jag trodde.
Du behövde inte följa med. Varelsen är ändå inte så farlig, så...
Är du säker? Alla onormala jag sett på Fristaden är bakom glas.
Det här är som... att vara på safari.
Tro mig, jämfört med vad vi brukar handskas med, är den här en kissekatt.
Ta ner den! Döda den!
Jag är ganska säker på att vi har regler om att sväva och andra grejer.
Det är absolut inte tid för en kisspaus!
Will! Den kommer på den här sidan!
Magnus!
Spring!
Vad fan var det?
Okej, det räcker, Jösses!
Nu kommer jag att vara orolig för dig hela tiden.
Alla onormala är inte så. Titta på Henry och Biggie...
- Säg inte att du twittrar det här. - Jag kollar bara-
-att Henry inte raderade något viktigt. - Ser det bra ut?
- Ja, det verkar så. - Annars finns allt på hans hårddisk.
- Vad är det? - När de börjar spela-
-fjärilsropet här nere, kommer det att eka.
Varelsen kan bli skrämd.
Jag kollar att det inte finns någon sidotunnel han kan fångas i.
Ole dole...
Vi går den här vägen. De här är vingmärken på väggen.
I jämförelse-
-hur ser en vanlig dejt ut med Will Zimmerman?
Middag, en film...
...en månskenspromenad längs floden, du vet.
Jag har sett ditt liv vid Fristaden. Stället håller dig sysselsatt.
Det lämnar inte mycket tid för ett socialt liv...
...tidigare... skulle jag tro.
- Förhör du mig? - Jag tänker bara högt.
Nej, nej. Jag känner igen en undermening när jag hör en.
Jag är nyfiken, och det är normalt.
Är det rätt tid att fråga om mina tidigare relationer nu?
Plural?
- Jag har bara haft två allvarliga. - Och?
Okej.
Och de två sista åren tillsammans var ett skämt.
Jag kan inte gå tio ronder i kväll. Jag klarar inte det.
- Kör de fortfarande med dig på jobbet? - Inget som jag inte kan hantera.
- Du inbjuder att förlöjligas. - Fick du samma inbjudan?
Meg, du har också alltid tyckt att jag var knäpp.
Vad det än är som hjälper dig att få sova...
...så hoppas jag att du hittar det.
- Hej då, Will. - Meg...
Att det här stället finns.
Jag trodde att jag var unik, ett missfoster.
Clara, varför stannar du inte här?
Bara ett tag, för att se vad det är att vara en del av nåt?
Jag vet inte. Att vara bunden till platser och människor-
-är inte riktigt min stil. - För att de inte accepterade vem du är.
Jag tror att det kommer att förändras.
Varför är du fortfarande här? Jag trodde att du skulle evakueras.
Jag flyr inte när det blir tufft.
Du stannar utom synhåll.
- Will, jag är så ledsen. - Hon skulle inte ha varit här.
Jag visste inte. Jag är ledsen.
- Jag skulle aldrig ha frågat. - Det är okej.
Jag är glad att du gjorde det. Jag vill att du ska veta det här.
Tack.
- Eftersom det nu är din tur. - Vad? Jag? Nu?
Jag har öppnat mig för dig, men du tänker inte berätta?
- Är det så det fungerar? Bra. - Okej. Jösses, okej.
Först var det Juan, och han... ...hade de mest otroliga...
Jag vill inte höra om Juan. Inte intresserad. Inte i...
- Sover den? - Ja.
Bäst att låta den fortsätta med det.
- Inte i närheten av huvudet. - Jag vet.
Det är inte min ringsignal.
Hej!
Tack.
Vi förlorade precis chansen.
Jag visste att han skulle sabba telefonen.
- Är du okej? - Bortsett från att ha pollinerats? Ja.
- Kom. Vi går. - Kanske inte.
- Jag tror att jag har vrickat foten. - Luta dig mot mig.
Gör det ont? Förlåt.
- Kom igen. Vi försöker. - Aj! Och leppopotamus?
Lepidoptera? Alla sidotunnlar är säkrade-
-så förhoppningsvis kan den inte fly ut i floden.
Han spottade på oss. Jag hoppas att det här är spott.
Den var rädd. Jag måste nog söva den för att transportera den säkert.
Är du redo att gå? Kom igen.
- Ja, tack. - Du klarar dig fint.
Så berätta mer om den här Juan.
Ja, nästan klar...
Oh, ja! Lite till... Åh, nästan! Det är så nära!
Herregud...
- Där! Är det klart? - Det är klart.
Är det bra? Okej, vi har ström!
Och du såg så söt ut.
- "Snygg". Kaniner är söta. - Du kan vara min lilla kanin.
- Säg att vi inte är ett sånt par. - Jag ska sluta, för ett tag.
Med rätt amplitud kan vi göra bilen till en jättehögtalare.
- Har du konverterat ljudfilen? - 48 kilohertz. Det blir något sämre-
-från föregående kompression. - Mobiltillverkarens skitcodec.
- Får en att längta efter PCM. - Ja, även utan metadatakapacitet.
Få mig inte att gå igång på tillämpad differentiell pulskodmodulering...
- Du är fantastisk. - Det är jag.
Okej...
Jag vet att det inte är rätt tid eller plats, men...
...nu eller aldrig.
- Jag hoppas att vi inte avbryter något. - Nej.
Vad i hela friden...
Tack vare min nya dödsmetallsignal...
När vi är ute på uppdrag sätter vi telefonerna på vibrera.
- Den var på vibrerar. - Det kan vara mitt fel.
Jag var tvungen att stänga av den. Förlåt.
- Jo, vi sprang på vår mal-man. - Han spydde. Jag snubblade.
- Hon stukade foten. - Som är svullen och gör otroligt ont.
Då ska du inte vara med. - Henry, hjälp Will få in henne i bilen.
- Akta huvudet. - Aj, aj! Okej, jag klarar det.
Sitt ner. Jag ska förbinda den.
Så, varelsen är skrämd. Om vi går efter den med nedsövare-
-kan den skada sig när den flyr... - Knockout gas?
- Var är den? - Vi har ingen.
- Varför har vi ingen? - Varför ta med det på en dejt?
- Svara inte. - Kan ni göra det?
- Jag, nej. Men den här killen? - Jag vill inte skryta, eller...
Jag skriver en jävla symfoni här.
- Ja! Sug, Electro! Det här är min stad! - Den här har väl bromsar?
Nödbromsarna är...aktiva!
- Allvarligt, när som helst nu! - Den är uppe!
Vi börjar få ont om tid.
Vem är bäst? Säg mig, vem är bäst? Och publiken blir vild. Tre ord, tack.
- Bra gjort, Henry. Utmärkt arbete. - Bra jobbat, Henry.
- Bra jobbat... Henry? - Bra jobbat, Henry.
Bra gjort, Henry.
Så...för mitt nästa trick... med hänsyn till mal-mannens BMI-
-så tror jag på dimetylklorid...
...med lite antifrysmedel.
Det är här han skrämmer mig.
Jag tror att det kan fungera. Will, ge mig vattenflaskan?
Henry, kan du hälla i en kvarts kopp av försvarsmedlet?
Du stannar här. Fortsätt att jobba med ljudet om det går åt pipan.
- Den är satt på en 30-sekunders timer. - Det ger oss tid att ställa in och dra.
- Men var försiktiga. - Jag är snart tillbaka.
- Kommer det här att funka? - Visst. Gör inte du?
Jag har känt Henry lite längre än du.
- Nej, nej, nej! - Henry? Du hörde planen?
Vapen, katakomber, avbockat. Vi ses om fem minuter.
- Förbannat... - Släpp den.
Okej, så... njut av din vistelse.
Det tänker jag.
Skit. Ingen kommer att skada dig, lille vän. Ingen kommer...
Kan du sakta ner och förstärka bilden?
- Hallå! - Ja, men ta bort säkerheten först!
Inte alls coolt!
Och vi har förlorat reserven.
Lustigt, han nämnde inte något av det där.
Nog är det lustigt allt.
- Ni har gått igenom en del tillsammans. - Det har vi.
Hela Fristadsteamet känns faktiskt mer som en familj.
- Fast lite dysfunktionella. - Men ni ser efter varandra.
- Om en av er skulle lämna... - Lämna? Ingen lämnar det här.
Jag hoppas du har fel, Will.
Jag köpte en extra flygbiljett.
Jag ska be Henry att följa med mig till London.
- Henry. London... - I kväll.
- I kväll? - Vad tror du?
Vad tror jag?
Jag tror att du borde prata med Henry.
Jag har försökt. Jag tänkte göra det vid middagen.
- Jag har inte hittat rätt tidpunkt. - Välkommen till livet i Fristaden.
Galet. Men ändå älskar du det.
Det gör jag. Nu.
Inte i början, men efter allt jag vet nu-
-hur ska jag kunna gå tillbaka? - Det är precis så jag känner.
Henry öppnade min värld.
Han förändrade mitt liv, och nu vill jag att han ska vara en del av det.
Vi bör fortsätta.
- Tack, det började klia. - Jag är ingen läkare, det ser okej ut.
Bandaget håller nere svullnaden.
- Tack, Henry. - Min gamla scoututbildning.
- Var du scout? - Ja, nej. De skulle inte...
- Jag vet inte varför jag sa det. - Kanske för att det är nåt folk säger.
Ja. Andra människor.
Jag ser inte dig som annorlunda.
- Det är coolt. - Gör du?
Ja. Jag är annorlunda, så...
Det fanns en tid för inte så länge sedan då jag trodde att det var något dåligt.
Vad fick dig att ändra dig?
Det här är ingen sjukdom, Henry.
- Jag kan inte kontrollera det. - Inte än, nej, men...
Jag har ägnat mitt vuxna liv åt att arbeta med onormala-
-lärt mig att acceptera dem, även uppskatta dem...
Jag kan inte svara för mig själv då. Tänk om jag skadar någon?
Jag kan inte låta det hända.
- Jag har levt mitt liv som människa. - Du kan ta reda på din gåva.
Du ser bara förbannelsen i den.
- Du kan styra din kraft. - Det kommer du också att kunna.
Först var det läskigt för mig också.
Men när man väl får kläm på det, är det ganska häftigt.
- Det är ingen sak. Det är vilka vi är. - Inte om vi vill vara säkra.
- Hur gjorde du det där? - Du ser? Du behöver inte vara rädd.
Jag har full kontroll.
- Jag har aldrig sett... - En HAPSTER?
Jag vet att det är som att be Elton John att sjunga på en fest, men...
Åh. Ja, du vet, det är lite komplicerat.
Det finns den delen när jag är naken.
Glöm det.
- Känner du för att hjälpa mig? - Till din tjänst.
Jag har nästan fått ljudet klart. Kan du hålla en lödkolv?
Absolut.
Vad är det?
- Den har ömsat det sista. - Så vi har ont om tid.
- Vi sätter den här. Luften går norrut. - Den leder gasen genom båda tunnlarna.
Och sedan går vi in, och håvar in Törnrosa...
- Och går vidare med vår kväll. - Då blir det nog drive-in.
Nästan klar. Bara en sista patch. Ge mig USB:n?
Tack.
Vi är redo att rocka loss.
Vi har 30 sekunder att lämna området.
- Är du redo att springa? - På din signal.
Det fungerar.
- Henry... Han fick det att funka. - Till höger.
- Gasen! - Ingen tid, kom igen!
Vi sticker.
Det här är inte coolt!
Herregud!
Är ni okej där inne?
Ja, vi har haft det bättre.
- Varför gör den så här? - Den kanske inte gillar sin egen röst.
- Stäng av högtalarna! - Fort, fort.
Den trodde att ljudet var en annan snubbe.
- Så den såg er som ett hot. - Var är den nu?
Den är på biltaket, och tar det lugnt.
- Kan du fånga den? - Inte utan att den flyger igen.
Det här kräver en kvinnas handlag.
Jag vet inte...
- Ernie. Det är Zimmerman. - Vem?
- Från Fristaden. - Så nu vill du ha min hjälp?
Jättemyggan skulle inte kläckas förrän om en månad.
- Ifrågasätter du mina affärsmetoder? - Nej, nej, låt oss fortsätta, okej?
Jag antar att du har omprövat mitt erbjudande om en paketlösning.
Ge mig honans ljud som lugnar ner den.
Som jag nämnde har jag skapat det själv. Det finns en äganderätt...
Vi betalar. Skicka filen.
Du måste vara mer specifik. Vilken typ av fil? WAV, MP3...
- Den snabbaste! Bara skicka den! - Jag tar bort telefonen från ansiktet.
Den här killen...
- Vad händer? - Jag vet inte.
Skickar nu, men det är en hel del information.
- Kom igen... - Det kan ta några sekunder.
Medan vi väntar, är du intresserad av en renoverad kryokammare?
- Jag fick den! - Så lite så.
- Vad händer nu? - Jag är i samma bil som du, så...
Jag hoppas det är bra.
Jag tror att den gillar dig.
Inte precis den typ av action jag hade hoppats på i kväll.
- Jag är ledsen att kvällen försvann. - Jag hade sådana stora planer för oss.
Nu när vi äntligen har en stund för oss själva...
- Jag vill att du stannar. - Jag vill att du följer med mig.
Det här är en första klass biljett till London, i mitt namn.
Den är vacker.
Jag vill inte att du åker. Du kan stanna.
Henry, kan jag inte stanna här. Jag växte upp i en institution för onormala.
Fristaden är en familj.
Kanske för dig, men du har levt ditt liv, sett världen.
Nu är det min tur.
Det här går...verkligen inte som jag hade föreställt mig.
- Du kan följa med mig. - Jag kan inte. Jag behövs här.
Jag kommer och hälsar på.
Ha det bra.
Kate säger nog inget om du lånar dessa.
- Nej, jag kan inte. - Skojar du? Hon har 47 par där inne.
I så fall. Jag kanske behåller dem till nästa gång.
- Du gillar att plågas. - Så länge det är roligt-
-kommer jag tillbaka. - Gör du?
Vad händer nästa gång vi blir täckta av avlopp och mal-mannens spyor?
Tja...
Trevligt.
Det är bara en ursäkt...
...för att få av de här smutsiga kläderna.
Ja... Jag antar att du har rätt.
- Har Erika åkt? - Japp. Taxin åkte precis.
- Så, hur är det? - Ganska bra, faktiskt.
Det krävs tydligen mer av en relation än att bara vara en HAP.
- Jag behöver din hjälp med något. - Dok, jag är rätt sliten.
Synd. Det kan inte vänta.
Det finns inget värre än kall agnolotti.
- Sen när började Alfredo's bära ut? - De gör de inte.
Jag har sagt det förut, och säger det igen. Du rockar.
Det skålar vi för.
- Kommer ni och äter med oss? - Nej. Vi kom bara för profiteroles.
Agnolottin.
Och...agnolottin.
- Nej... - Ciao.
Han tog...
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu