TRÓNOK HARCA - 4. rész Nyomorékok, fattyúk és összetört dolgok
Fordította: Noresfatu & halamita, ft. Merthin
A kis uraság ismét álmodott.
- Látogatóink vannak. - Nem akarok látni senkit.
Igazán? Ha én lennék egész nap bezárva egy ilyen vénasszonnyal, beleőrülnék.
Akárhogy is, nincs választásod. Robb vár rád.
- Nem akarok menni. - Én sem.
De Robb Deres ura,
ami azt jelenti, hogy azt teszem, amit mond, és te azt teszed, amit én mondok.
Hodor!
- Hodor? - Segítsd le Brant a csarnokba!
Hodor.
Meg kell jegyezzem, legutóbb kissé melegebb fogadtatásban volt részem.
Az Éjjeli Őrség minden tagját szívesen látjuk Deresben.
Az Éjjeli őrség minden tagját, de nem engem, ugye, fiam?
Nem vagyok a fiad, Lannister.
Deres ura vagyok, míg apám távol van.
Akkor megtanulhatnád az urak udvariasságát.
Tehát igaz.
Szervusz, Bran.
Emlékszel bármire is a történtekből?
Nincsenek emlékei arról a napról.
- Érdekes. - Miért vagy itt?
Volna az elbűvölő társad olyan kedves, hogy letérdel?
- Kezd megfájdulni a nyakam. - Térdre, Hodor!
- Szeretsz lovagolni, Bran? - Igen.
Vagyis szerettem.
- A fiú már nem képes használni a lábait. - Na és?
A megfelelő lóval és nyereggel, még egy nyomorék is tud lovagolni.
- Nem vagyok nyomorék. - Akkor én nem vagyok törpe.
Apám örülni fog, ha meghallja.
Van egy ajándékom számodra.
Add oda ezt a nyeregkészítőnek! A többiről ő gondoskodik majd.
A lovat a lovashoz kell alakítani.
Kezdjétek egy csikóval, és tanítsátok meg, hogyan reagáljon a kantárra,
és a fiú hangjára.
Tényleg képes leszek lovagolni?
Képes leszel.
Lóháton ugyanolyan magas leszel, mint bárki más.
Ez valami trükk? Miért akarsz segíteni neki?
Meglágyul a szívem,
ha nyomorékokról, fattÃºkról és egyéb Ã♪sszetÃ♪rt dolgokról van szó.
Szívességet tettél az Ã♪csémnek.
Deres vendégszeretete a tiéd.
Kímélj meg az álságos udvariasságodtól, Lord Stark!
Van egy bordély a falakon kívül.
Találok ott egy ágyat, és mindkettőnk nyugodtabban alhat.
Nem tudsz ellenállni az északi hátsóknak?
Ha szereted a vöröseket, keresd Rost!
Jöttél, hogy kikísérj, Greyjoy? Kedves tőled.
Az urad mintha nem szeretné a Lannistereket.
- Ő nem az uram. - Nem, persze, hogy nem.
Mi történt itt?
Hol van Lady Stark? Miért nem ő fogadott?
- Nem érezte jól magát. - Nincs Deresben, ugye?
- Hová ment? - Az úrnőm holléte...
Az úrnőd?
Megható a fogvatartóid iránti hűséged.
Mondd csak, szerinted mit érezne Balon Greyjoy,
ha látná, hogy az egyetlen élő fiából lakáj lett?
Még mindig emlékszem, hogy lángolt apám flottája Lannisportban.
Ha jól tudom, azért a nagybátyád volt felelős?
Szép látvány lehetett.
Nincs is annál szebb, mint elevenen elégő tengerészeket nézegetni.
Igen, nagy győzelem volt az népednek.
- Kár, hogy úgy ért véget. - Tízszeres túlerővel álltunk szemben...
Vagyis ostoba egy lázadás volt.
Gondolom, erre az apád is rájött, amikor a testvéreid elestek a csatában.
Most itt állsz, mint az ellenség fegyverhordozója.
- Óvatosan, Ördögfióka! - Megsértettelek.
Bocsáss meg, kemény reggelem volt.
Mindenesetre, ne ess kétségbe!
Én is folyamatosan csalódást okozok apámnak, s megtanultam együtt élni vele.
A kövekező meneted Rosszal én állom.
Megpróbálom nem elhasználni.
Váll, láb!
Láb, váll, láb!
A bal lábad előre! Jó!
Fordulj, ahogy beviszed a csapást!
Tedd bele a teljes súlyod!
Ez meg mi a hét pokol?
Szükségük lesz egy nyolcadikra is, hogy bele bírják szuszakolni.
Mutatkozz be nekik!
Samwell Tarly,
Szarvhegyről... azaz Szarvhegyen éltem.
Jöttem a feketét felölteni.
Azért jöttél, hogy szerezz néhány véres hurkát.
Nos, nem lehetsz rosszabb, mint ahogy kinézel.
Rast...
Derítsd ki, mit tud!
Megadom magam!
- Kérlek, elég - Talpra!
Vedd fel a kardod!
Addig üsd, amíg talpra nem áll!
Úgy látszik, kifogytak a vadorzókból és tolvajokból lent délen.
- Már csak visítozó disznókat küldenek. - Jon!
Megint, keményebben!
- Megadom magam! - Elég!
Megadta magát.
Úgy néz ki, a fattyú szerelmes.
Jól van, Havas Uraság,
ha meg akarod védeni szíved hölgyét, csináljunk belőle egy kis gyakorlást.
Ti, ketten! Hárman talán már elegen lesztek,
hogy visításra bírjátok a kismalacot.
Csak annyit kell tennetek, hogy átjuttok a fattyún.
- Biztos ezt akarod tenni? - Nem.
Megadom, megadom, megadom! Megadom magam.
Végeztünk mára.
Takarítsátok ki a fegyvertárat!
Másra úgysem vagytok jók.
- Jól harcoltál! - Kopj le!
Fájt?
Volt már rosszabb is.
Hívhatsz Samnek... ha akarsz.
- Az édesanyám hív Samnek... - Ez nem lesz könnyebb, ugye tudod?
Meg kell, hogy védd magad.
Miért nem álltál fel harcolni?
Akartam.
- De nem tudtam. - Miért nem?
Gyáva vagyok.
- Apám is mindig ezt mondta. - A Fal nem gyáváknak való hely.
Igazad van. Sajnálom.
Csak meg akartam... köszönni neked.
Egy francos nyúlszívű.
Látták, hogy beszéltünk vele.
Azt fogják hinni, hogy mi is nyúlszívűek vagyunk.
Te túl ostoba vagy ahozz, hogy nyúlszívű legyél.
- Te meg túl ostoba, hogy... - Gyorsan, na...
mielőtt vége a nyárnak.
Gyerünk!
Vaes Dothrak... a lovasurak városa.
Egy kupac sár.
Sár, szar és gallyak.
- Ezek a vadak csak ennyire képesek. - Ők már az én népem.
Nem kéne vadaknak nevezned őket.
Annak hívom őket, aminek akarom, ezek az én embereim.
Ez az én hadseregem.
Khal Drogo rossz irányba viszi a seregem.
Ha a testvérem megkapna egy dothraki hadsereget,
le tudnátok igázni a Hét Királyságot?
A dothrakiak soha nem keltek át a Keskeny-tengeren.
Félnek minden víztől, amit a lovaik nem tudnak meginni.
De ha mégis megtennék?
Robert király elég ostoba lenne nyílt színen megütközni velük,
de a tanácsadói mások.
- Ismered azokat az embereket? - Valaha mellettük harcoltam,
régen.
Most Ned Stark a fejemet akarja.
Elűzött a földemről.
Rabszolgákkal kereskedtél.
Igen.
- Miért? - Nem volt pénzem,
a feleségem pedig sokba került.
Hol van most?
Máshol...
egy másik férfival.
- Felség? - Igen, kedvesem?
Úgy hívnak, az Utolsó Sárkány...
Bizony.
Sárkányvér folyik az ereidben?
Nagyon is lehetséges.
Mi történt a sárkányokkal?
Azt hallottam, bátor emberek megölték mindet.
A bátor emberek nem ölték meg a sárkányokat.
A bátor emberek megülték őket.
Elrepültek Valyriából, hogy felépítsék a legnagyszerűbb civilizációt,
amit valaha látott a világ.
A leghatalmasabb sárkány tűzében kovácsolták a Vastrónt,
amit a bitorló melegen tart nekem.
A legyőzöttek kardjait,
több ezret...
egybeolvasztották, mint megannyi gyertyát.
Mindig is szerettem volna sárkányt látni.
Nincs a világon olyan, amit szívesebben látnék.
Tényleg. Miért sárkányokat?
Tudnak repülni.
Mikor repülnek, csak néhány szárnycsapás,
és már máshol vannak...
Messze.
És ölhetnek.
Bárkit vagy bármit, ami ártani próbál nekik,
nyomtalanul elégetik...
...mint megannyi gyertyát.
Igen. Ha látnék egy sárkányt, az nagyon boldoggá tenne.
Nos, 15 év után az örömtanyán,
szerintem az is boldoggá tesz, ha az eget láthatod.
Nem voltam bezárva. Láttam dolgokat.
- Mit láttál? - Láttam...
egy embert Asshaiból, akinél igazi sárkányüveg tőr volt.
Láttam egy embert, aki úgy váltogatta az arcát,
ahogy mások a ruháikat szokták.
És láttam egy kalózt, aki a saját súlyát viselte aranyban,
és a hajójának festett selyemből voltak a vitorlái.
Szóval...
láttál?
- Kalózhajót? - Sárkányt.
Nem.
Nem, az utolsó sok évvel azelőtt halt meg, hogy megszülettem.
Elmondom viszont, hogy mit láttam:
a koponyáikat.
A Vörös Torony tróntermét díszítették velük.
Amikor fiatal voltam, három vagy négy éves,
apámmal elsétáltunk előttük,
és felmondtam a neveiket.
Ha mindet helyesen tudtam, cukorkát adott nekem.
Az ajtóhoz legközelebbiek voltak az utolsók, amik ki tudtak kelni,
satnyák voltak és hibásak.
A koponyájuk nem volt nagyobb, mint a kutyáké.
De... ahogy közeledtél a Vastrónhoz...
egyre nagyobbak, nagyobbak és nagyobbak voltak.
Ott volt Ghiscar...
és Valryon,
Vermithrax,
Essovius,
Archonei,
Meraxes,
Vhagar...
és Balerion, a rettenetes...
...akinek tüze eggyé kovácsolta a Hét Királyságot.
Mi történt a koponyákkal?
Nem tudom.
A bitorló bizonyára porrá zúzatta őket,
és szétszórta a szélben.
Ez nagyon szomorú.
Igen, az.
Miért is vettelek?
- Hogy elszomoríts? - Nem, Felség.
Hogy... tanítsam a húgod.
Hogy megtanítsd a húgom, hogy legyen jobb szerető?
Azt hiszed, azért vettelek, hogy Khal Drogót tegye boldoggá?
Ó, te csinos kis butus!
Folytasd csak! Ne hagyd abba!
Egy napon a férjed fog ott ülni, te pedig mellette.
És egy napon, nem is sokára, megmutatjátok fiatokat az udvarnak.
A westerosi urak idegyűlnek, hogy láthassák az ifjú herceget.
Mi van, ha lányom lesz?
Az istenek legyenek jók, fiaid és lányaid is lesznek, jó sokan.
De mi van, ha csak lányaim lesznek.
Emiatt nem aggódnék.
Jeyne Poole anyjának öt gyermeke volt... mind lányok.
Igen, de ez nagyon valúszínűtlen.
De mi van, ha...?
Hát... ha csak lányaid lennének,
úgy hiszem, a trón Joffrey herceg öccsére szállna.
És mindenki engem utálna.
Soha senki nem tudna téged utálni.
- Joffrey utál. - Badarság!
Miért mondasz ilyet?
A farkasos dolog miatt? Sansa, százszor megmondtam,
- egy rémfarkas nem.. - Kérlek, ne beszélj róla!
Emlékszel, mit tanultál?
Ki építette a Vastrónt?
Hódító Aegon.
És ki építette a Vörös Tornyot?
Kegyetlen Maegor.
És hány évig tartott megépíteni...
A nagyapámat és a nagybátyámat itt ölték meg, igaz?
Aerys király parancsára ölték meg őket, így igaz.
- Az Őrült Királyéra. - Közkeletű nevén az Őrült Királyéra.
Miért ölték meg őket?
Apáddal kellene erről beszélned.
Nem akarok apámmal beszélni... soha.
Sansa, megleled majd a szívedben a megbocsátást apád iránt.
Nem, nem fogom.
Minden probléma okozója a Segítő tornája, uraim.
A király tornája.
Biztosíthatlak róla, hogy a Segítő egyáltalán nem kívánja.
Hívd, aminek akarod, Lord Stark, Ser,
a város zsúfolásig van emberekkel, és minden nappal többen özönlenek.
Múlt éjjel kocsmai verekedés tört ki, kigyulladt egy bordély,
volt három késpárbaj, a Nővérek Utcáján pedig néhány részeg lóversenyt rendezett.
- Milyen szörnyű. - Ha nem tudod fenntartani a király békéjét,
talán olyasvalakinek kellene irányítania a városi őrséget, aki képes rá.
- Több emberre van szükségem. - Ötvenet kapsz.
- Lord Baelish majd gondoskodik róla, hogy megkapd a pénzt. - Tényleg?
Ha össze tudtál szedni pénzt a bajnokoknak,
össze tudsz kaparni ahhoz is, hogy fenntartsuk a rendet.
Adok még húsz embert a házi testőrségemből,
míg el nem vonul a tömeg.
Nagyon köszönöm, Segítő uram, Ser.
Ígérem, jól fogom használni őket.
Minél hamarabb túlesünk ezen, annál jobb.
A királyság hasznot húz az ilyen eseményekből, uram.
A hatalmasokat a dicsőség lehetőségével kecsegteti,
az alacsonyrendűekkel pedig egy időre elfeledteti bánataikat.
Minden fogadó tele van a városban,
a szajhák pedig görbe lábakkal járnak.
És biztos vagyok benne, hogy pénzzel töm meg sok zsebet.
- Hmmm. - Nos...
ha nincs egyéb, uraim...
Ó, ez a hőség!
Az ilyen napokon irigyellek titeket, északiakat,
hogy nálatok nyáron is havazik.
Viszlát holnap, Uram...
Reméltem, hogy tudunk beszélni Jon Arrynról.
Lord Arrynról?
Ó, a halála nagy bánattal töltött el mindannyiunkat.
Személyesen felügyeltem ápolását,
de nem tudtam megmenteni.
A betegség keményen és gyorsan csapott le rá.
Láttam a szobámban a halála előtti éjjelen.
Lord Jon gyakran jött hozzám tanácsért.
Miért?
Sok éve én vagyok már a nagymester.
Királyok és Segítőik járnak hozzám tanácsért, amióta...
Mit akart Jon a halála előtti éjjel?
Egy könyv felől érdeklőtött.
Egy könyv felől?
Miféle könyv?
Attól tartok,
kevéssé találnád érdekesnek, uram.
Nehéz olvasmány.
Azért... mégis szeretném elolvasni.
"A Hét Királyság nagy házainak leszármazási ágai és története,
számos nagyúr, nemes úrnő és gyermekeik leírásával"
"Harkon Umber, első ezen a néven,
Lord Hother Umber és Lady Amaryllis Umber fia,
született Aegon hódítása utáni 183. évben,
a Végső Menedéknél. Kék szemű, barna hajú
és világos bőrű, elhunyt élete tizennegyedik évében,
medvevadászat közben szerzett sérülésétől."
Ahogy mondtam, Uram, nehéz olvasmány.
Elmondta Jon Arryn, hogy mit keresett benne?
Nem, uram, én pedig nem kérdeztem.
- Jon halála... - Nagy tragédia.
Mondott neked valamit az utolsó óráiban?
Semmi lényegeset, uram.
Volt egy mondat, amit ismételgetett:
"A mag erős." Azt hiszem így hangzott.
A mag erős?
Ez mit jelent?
A haldokló elme zavaros, Lord Stark.
Bármekkora jelentőséget tulajdonítsanak is neki,
az utolsó szavak általában nem jelentősebbek az elsőknél.
Tehát teljesen biztos vagy benne, hogy betegségben halt meg?
Mi más lehetett volna?
Méreg.
Nyugtalanító gondolat.
Nem, nem, nem, nem tartom valószínűnek...
A Segítőt mindenki szerette.
Miféle ember merészelne meggyilkolni egy ilyen...
Azt mondják, a méreg az asszonyok fegyvere.
Valóban. Az asszonyoké, a gyáváké...
és az eunuchoké.
Tudtad, hogy Lord Varys eunuch?
Ezt mindenki tudja.
Igen, igen, hát persze.
Hogy kerülhet egy ilyen ember a Tanácsba? Sosem fogom megérteni.
Eleget raboltam az időd.
Egyáltalán nem baj, uram. Nagy megtiszteltetés...
Köszönöm.
Kitalálok egyedül is.
Syrio azt mondja, hogy egy vízi táncos órákon át tud állni a nagylábujján.
Nagyot lehet esni a lépcsőkről.
Syrio azt mondja, minden sérülés egy lecke.
És minden leckétől jobb leszel.
- Holnap macskákat fogok fogni. - Macskákat?
Ha Syrio mondja...
Azt mondja, minden vívónak tanulnia kellene a macskáktól.
Csendesek, mint az árnyék, és könnyűek, mint a toll.
Gyorsnak kell lenned, hogy elkapd őket.
Ebben igaza van.
Most, hogy Bran felébredt...
eljön ide lakni velünk?
Nos... előbb vissza kell nyerje az erejét.
A Királyi Őrség lovagja akar lenni.
- De már nem lehet az, ugye? - Nem.
De egy napon...
még lehet belőle egy hatalmas erőd parancsnoka,
vagy bekerülhet a Királyi Tanácsba.
Építhet kastélyokat, mint Brandon, az Építő.
Én is lehetek erődparancsnok?
Te hozzámész majd egy nagyúrhoz, uralkodni fogsz a kastélyában.
A fiaidból pedig lovagok, hercegek és urak lesznek.
- Jó? - Nem.
Az nem én vagyok.
Üdv!
Ser Alliser mondta, hogy én leszek az új társad az őrségben.
De figyelmeztetlek, nem látok túl jól.
Gyere, állj a tűz mellé!
- Itt melegebb. - Nem, semmi gond. Megvagyok.
Dehogy vagy. Dideregsz.
Nem szeretem a magas helyeket.
Nem tudsz harcolni.
Nem látsz.
Félsz a magasságtól, és nagy valószínűséggel minden mástól is.
Mit keresel itt, Sam?
A tizennyolcadik névnapom reggelén apám bejött hozzám.
"Már majdnem férfi vagy", mondta...
"de nem vagy méltó sem a földemre, sem a címemre."
"Holnap elmész, felöltöd a feketét,"
"lemondasz minden jogodról az öröklésre, és északnak indulsz."
"Ha nem így teszel", mondta...
"akkor elmegyünk vadászni,"
"és valahol az erdőben a lovad megbotlik,"
"kiesel a nyeregből és meghalsz."
"Legalábbis anyádnak ezt fogom mondani."
"Semmi sem lenne jobban a kedvemre."
Ser Alliser megint harcolni küld holnap, ugye?
Igen.
Nem leszek ügyesebb, ugye tudod?
Nos...
De rosszabb se lehetsz.
Úgy hallottam, valami unalmas könyvet olvasol.
- Pycelle túl sokat beszél. - Be nem áll a szája.
Ismered Ser Hugh-t a Völgyből?
Nem meglepő. Mostanáig csak egy fegyverhordozó volt...
Jon Arryn fegyverhordozója.
Lovaggá ütötték szinte azonnal, hogy Jon időnek előtte meghalt.
Miért ütötték lovaggá?
- Miért mondod el ezt nekem? - Megígértem Catnek, hogy segítek neked.
Hol van Ser Hugh?
- Beszélek vele. - Kimondottan rossz ötlet.
Látod ott azt a fiút?
Varys egyik kismadara.
A Pókot nagyon érdekli a személyed és a tetteid.
Nézz csak oda!
Ő a királynéhez tartozik.
Látod azt a septát, aki úgy tesz, mintha a könyvét olvasná?
Varysé vagy a királynéé?
Nem, ő az én egyik emberem.
Van olyasvalaki a szolgálatodban, akiben teljes mértékben megbízol?
- Van. - A bölcsebb válasz a nem lenne, uram.
Küldd ezt az embert,
hogy diszkréten kérdezze ki Ser Hugh-t.
Utána talán meg akarnál nézetni vele egy bizonyos páncélkészítőt a városban.
A páncélkészítő a boltja felett lakik, az Acél utca végén lévő nagy házban.
- Miért? - Vannak megfigyelőim, mint mondtam,
és lehetséges, hogy látták, ahogy Lord Arryn
többször is látogatást tett oda a halála előtti hetekben.
Azt hiszem, hibát követtem el amikor nem bíztam meg benned.
A legbölcsebb dolog az volt, amit tettél érkezésed óta,
hogy nem bíztál meg bennem.
...kettő, három,
24, öt,
hat, 27,
- 28, 29.. - Ser Hugh?
30, 31, 32
- Ser Hugh! - Amint látod, elfoglalt vagyok.
Lord Eddard Stark, a Király Segítője nevében jöttem.
Az őrsége kapitánya vagyok.
Sajnálom, nem értettem a neved, Ser...
Nem "Ser". Nem vagyok lovag.
Értem. Történetesen én az vagyok.
Azt mondta, boldogan beszélne magával a Segítővel.
Mert ő lovag, érted.
Á, lovag!
Büszkén feszítik a mellkasuk, mint a kiskakasok.
Még azok is, akik életükben nem láttak repülő nyílvesszőt.
Nem kellene idekint lenned, Uram.
- Nem tudni, ki figyel. - Hadd nézzenek csak!
Az előző Segítő többször hívott magához, uram.
Őszintén bánom, de nem tüntetett ki a megbízásával.
Mit akart Lord Arryn?
A fiút akarta látni.
- Én is szeretném látni a fiút. - Ahogy kívánod, uram!
Gendry!
Itt is van.
Korához képest erős, és keményen dolgozik.
Mutasd meg a Segítőnek a sisakot, amit készítettél, fiam!
- Remek munka. - Nem eladó.
Fiam, ez itt a Király Segítője!
- Ha őméltósága akarja ezt a sisakot... - Magamnak csináltam.
- Bocsáss meg neki, uram! - Nincs mit megbocsátani.
Amikor Lord Arryn eljött hozzád, miről beszéltetek?
Csak kérdéseket tett fel, uram.
Miféle kérdéseket?
Eleinte a munkámról,
hogy vagyok, jól bánnak-e velem.
Aztán kérdezősködni kezdett az anyámról.
- Az anyádról? - Ki volt, hogy nézett ki. Ilyesmit.
Mit mondtál neki?
Meghalt, amikor kicsi voltam.
Sárga haja volt.
És néha énekelt nekem.
Nézz rám!
Térj vissza a munkádhoz, fiam!
Ha egyszer eljön a nap, amikor ez a fiú
inkább forgatná a kardot, mintsem kovácsolná,
küldd el hozzám!
Találtál valamit?
Robert király fattyát.
Azt szereti.
Ez a királynak szól... Lord Starktól.
Hagyjam-e..
Pszt!
Figyelj!
Hallod őket?
Mit gondolsz, hányan vannak bent vele?
- Találgass! - Hárman?
Négyen.
Szereti ezt csinálni, amikor én vagyok szolgálatban.
Hallgatnom kell, ahogy megalázza a nővéremet.
Bocsáss meg, uram.
Miért kellene megbocsátanom? Valami rosszatt tettél?
Tudod, már találkoztunk.
Igen? Furcsa, elfelejtettem.
Pyke ostrománál. Egymás mellett harcoltunk az egyik délután.
- Ott szerezted a sebhelyed? - Igen.
Az egyik Greyjoy majdnem a szememet vette.
- Romlott egy rohadékok. - Szeretik a vérfürdőt.
Kevésbé szerették, mire vége lett.
Az igazi csata volt. Emlékszel, ahogy Myri Thoros keresztülgázolt a résen...
A lángoló kardjával? Halálomig emlékezni fogok arra a napra.
Láttam a legifjabb Greyjoy fiút Deresben.
Olyan volt, mint cápa a hegytetőn.
Theont? Jó fiú ő.
Kétlem.
Lefogadom, hogy szederlekvár szagod van!
Hadd szagoljam! Gyere ide!
Itt hagyhatom nálad?
Lord Stark üzenetét.
Nem szolgálom Lord Starkot.
- Hol voltál? - Őrségben.
- Sammel. - Á, Szalonna herceggel.
- Hol van most? - Nem volt éhes.
Az lehetetlen!
Elég ebből!
Sam nem különbözik tőlünk.
Nem volt számára hely a világban,
tehát idejött.
Nem fogjuk bántani többet a gyakorlótéren.
Soha többé, nem számít, Thorne mit akar.
Már a testvérünk, és meg fogjuk védeni őt.
Te tényleg szerelmes vagy, Havas uraság.
Ti, lányok, csináljatok, amit akartok,
de ha Thorne engem küld Lady Malacka ellen,
én bizony lehasítok magamnak egy szelet szalonnát!
Senki sem érhet Samhez.
Mire vársz?
Támadd meg!
Gyere ide!
Üss meg!
Gyerünk, üss meg!
Megadom magam!
Megadom, megadom.
Megadom magam.
Szerinted ez vicces, ugye?
Amikor odakint vagytok, a Falon túl, miközben megy le a nap,
férfit akartok a hátatok mögött tudni
vagy egy nyafogó kisfiút?
Ezt a kurvát küldöd, hogy parancsolgasson nekem?
A fejét kellett volna, hogy visszaküldjem!
Bocsáss meg, Khaleesi! Úgy tettem, ahogy kértél.
Nyugalom! Minden rendben van.
- Irri, vidd ki őt magaddal! - Igenis, Khaleesi.
- Miért ütötted meg?! - Hányszor kell még elmondanom?
- Nem parancsolsz nekem. - Nem parancsoltam neked.
Csak meg akartalak hívni vacsorára.
- Mi ez? - Ajándék.
- Neked készíttettem. - Dothraki rongyok?
- Már öltöztetni is te fogsz? - Kérlek!
Trágyától bűzlik. Az egész.
Elég... fejezd be!
Csak nem akarsz olyanná változtatni, mint ők?
Legközelebb majd arra kérsz, fonjam be a hajam.
Neked nincs jogod fonatra.
Még nem arattál győzelmet.
Te nem feleselsz velem!
Egy lovasúr szajhája vagy.
És most felébresztetted a sárkányt.
Én a dothrakiak Khaleesije vagyok!
A nagy Khal felesége, akinek a fiát hordozom magamban.
Ha még egyszer kezet emelsz rám,
az lesz az utolsó alkalom, hogy vannak kezeid.
Biztosan tudom, hogy a tisztek közül néhányan
- Vakondvárosba járnak bordélyba. - Ezt nem kétlem.
Nem gondolod, hogy ez egy kissé igazságtalan?
Letétetik velünk az esküt, ők meg kiosonnak egy kis etyepetyére?!
- Etyepetyére? - Hülyén hangzik, nem?
Miért, nem tudjuk megvédeni a Falat, ha nem fogadunk nőtlenséget?
Ez abszurd.
Nem hiszem, hogy mérgelődnöd kellene miatta.
Miért nem?
- Mert kövér vagyok? - Nem.
Ugyanúgy szeretem a lányokat, ahogy te is.
Ők talán nem annyira szeretnek engem.
Én soha.. nem voltam nővel.
Neked biztos több száz is volt.
Nem.
Az igazat megvallva...
ugyanúgy vagyok, mint te.
Persze.
Ezt nehezen hiszem el.
Egyszer már nagyon közel voltam.
Egyedül voltam egy szobában egy meztelen lánnyal.
Nem tudtad, hova tegyed?
Tudom, hova kell tenni.
Talán...
öreg volt vagy csúnya?
Fiatal és elragadó.
Egy szajha, akit Rosnak hívtak.
Milyen színű volt a haja?
- Vörös. - Szeretem a vöröset.
És a...
a...
- Ne akard tudni. - Annyira jó?
- Még jobb. - Nem igaz.
Szóval pontosan miért is...
nem szeretkeztél Rosszal, akinek tökéletes...?
Mi a nevem?
Havas Jon.
És miért Havas a vezetéknevem?
Mert...
Mert északi fattyú vagy.
Soha nem ismertem anyámat.
Apám a nevét sem akarta elárulni.
Nem tudom, él-e még, vagy már meghalt.
Nem tudom, hogy nemes aszony-e,
vagy egy halász felesége...
Vagy szajha.
Tehát ott ültem...
a bordélyban, miközben Ros vetkőzik.
De nem tudtam megtenni.
Mert csak arra tudtam gondolni,
mi van ha teherbe ejtem,
és ha gyereke lesz,
az is fattyú lesz, Havas névvel?
Nem jó élet az egy gyereknek.
Tehát...
nem tudtad hova kell tenni?
Jól szórakoztok?
Mintha fáznátok, fiúk.
Kissé csípős.
Kissé csípős, igen, a tűz mellett,
idebent. Még mindig nyár van.
Emlékeztek egyáltalán legutóbbi télre?
Hány éve is volt már? Tíz?
Én emlékszem.
Kellemetlen volt Deresben?
Voltak napok, amikor nem tudtál megmelegedni,
akárhány tüzet is gyújtottak a szolgák?
- Saját magam gyújtom a tüzet. - Ez dicséretes.
Hat hónapot töltöttem odakint, a Falon túl,
a legutóbbi télen.
Két hétig tartó küldetésnek indult.
Pletykát hallottunk, hogy Mance Rayder meg akarta támadni a Keleti Őrséget.
Tehát kimentünk, kerestük az embereit,
hogy elfogjuk néhányat, információt szerezzünk.
A Vadak, akik Mance Rayderért harcolnak, kemény emberek.
Keményebbek, mint ti valaha is lesztek.
Jobban ismerik azt a vidéket, mint mi.
Tudták, hogy vihar közeleg.
Így elbújtak a barlangjaikban, és várták, hogy elvonuljon.
Minket a szabadban ért.
Olyan erős volt a szél,
hogy 100 láb magas fákat csavart ki a földből gyökerestül.
Ha levetted a kesztyűd, hogy megkeresd a pöcsöd, amikor hugyozni kellett,
lefagyott egy ujjad.
És mindezt sötétségben.
Nem ismeritek a hideget.
Egyikőtök sem.
Először a lovak pusztultak el.
Nem volt mivel etetni, melegen tartani őket.
A lovakat könnyű volt megenni.
De később, amikor mi kezdtünk el hullani...
az nem volt könnyű.
Jó lett volna, ha van velünk néhány ilyen fiú, mint ti, nem igaz?
Puha, kövér fiúk, mint te.
Belőled két hétig is kihúztuk volna,
és még mindig maradt volna csont, levesnek.
Nemsokára... újoncok jönnek,
és ti átkerültök a parancsnokhoz:
beosztásra.
És már az Éjjeli Őrség tagjainak fognak hívni titeket.
De ne legyetek olyan ostobák, hogy el is hiszitek.
Akkor is csak fiúk lesztek.
És ha eljön a tél, hullotok majd...
mint a legyek.
Megütöttem.
Megütöttem a sárkányt.
A bátyád, Rhaegar volt az utolsó sárkány.
Viserys még egy kígyó árnyékánál is kevesebb.
Még mindig ő az igazi király.
Az igazat!
Akarod-e viszontlátni a bátyádat a Vastrónon?
Nem.
De az egyszerű emberek őrá várnak.
Illyrio tanácsos azt mondta...
hogy sárkányos lobogókat varrnak, és imádkoznak, hogy visszatérjen.
Az egyszerű emberek esőért, egészségért, s soha véget nem érő nyárért imádkoznak.
Nem érdeklik őket a főurak hatalmi játszmái.
Te miért imádkozol, Ser Jorah?
Az otthonomért.
Én is az otthonomért imádkozom.
A bátyám sohasem szerzi vissza a Hét Királyságot.
Képtelen lenne vezetni egy hadsereget, még ha az uram adna is neki egyet.
Sohasem visz haza bennünket.
Szerelmi vita?
Elnézést! Találkoztunk...?
Sansa drágám, ő Lord Baelish. A...
A család régi barátja.
Régóta ismerem édesanyád.
- Miért hívnak Kisujjnak? - Arya!
- Ne legyél illetlen! - Nem, semmi gond.
Amikor kisgyerek voltam, nagyon kicsi voltam,
és egy kis földnyelvről származom amit az Ujjaknak hívnak,
úgyhogy...
határozottan ügyes becenév.
Már napok óta itt ülök!
Kezdjétek a a rohadt tornát, mielőtt összehugyozom magam!
Az istenekre, az meg ki?
Ser Gregor Clegane.
Úgy hívják, a Hegy.
A Véreb bátyja.
- És az ellenfele? - Ser Hugh, a Völgyből.
Jon Arryn fegyverhordozója volt.
Milyen messzire jutott!
Igen, igen, elég a rohadt felhajtásból!
Kezdjétek!
Nem erre számítottál?
Mesélte neked már valaki a Hegy és a Véreb történetét?
Csodás kis mese a testvéri szeretetről.
A Véreb még csak kiskutya volt,
talán hat éves.
Gregor néhány évvel idősebb,
már akkor is nagydarab fiú. Kezdett hírnevet szerezni.
Szerencsés fiúk.
Erőszakra születtek.
Egy este Gregor meglátta, amint öccse valami játékkal játszik a tűz mellett,
Gregor játékával,
egy fa lovaggal.
Gregor nem szólt egy szót sem,
csak megfogta az öccsét a tarkójánál,
és belenyomta az arcát az égő szénbe.
Ott tartotta...
miközben a fiú sikított,
az arca pedig elolvadt.
Kevés ember van, aki ismeri a történetet.
Nem mondom el senkinek. Megígérem.
Ne is tedd, kérlek!
Ha a Véreb megtudja, hogy ezt megemlíted,
attól tartok, Királyvár összes lovagja sem lenne képes megmenteni.
Uram, őméltósága, a királyné.
- Felség. - Lemaradsz a tornádról.
Attól, hogy rátették a nevem, még nem lesz az enyém.
Úgy gondoltam, elfelejthetnénk, ami a királyi úton történt.
A kellemetlenséget a farkasokkal.
Túlzás volt, hogy megölettettem veled azt a vadállatot.
De néha szélsőségekbe esünk, amikor a gyermekeinkről van szó.
Hogy van Sansa?
Szeret itt lenni.
Ő az egyetlen Stark, aki szeret.
Az anyjára hasonlít,
nincs benne sok Északból.
- Mit keresel itt? - Ugyanezt kédezhetném én is.
Mit próbálsz elérni?
A király hívott, hogy szolgáljam őt és a királyságot,
és ezt is fogom tenni, amíg másként nem parancsolja.
Nem tudod megváltoztatni. Segíteni sem tudsz rajta.
Azt tesz, amit akar, mindig is ezt csinálta.
Te pedig megpróbálhatod összeilleszteni a darabokat.
Ha ez a dolgom, hát legyen.
Te pusztán katona vagy, ugye?
Teljesíted a parancsot, és nem kérdezel.
Így már értelmet nyert.
A bátyádat vezetésre képezték, téged pedig parancsok követésére.
Arra is kiképeztek, hogy elpusztítsam az ellenségeim, Felség.
Ahogy engem is.
Hét áldás rátok, jó urak!
Rád is.
Fiú! Kenyeret, húst és sört! Gyorsan!
Jó ötlet, nagyapa. Éhen halok!
Egy dalt, amíg várunk, vagy...?
Előbb vetem magam egy kútba.
Ugyan, nagyapa, lehet, hogy ez az utolsó lehetőséged rá, ha északnak indulsz.
Az egyetlen zene, amit az északiak ismernek, az a farkasok vonítása!
Istenek!
Sajnálom, Uram! Tele vagyunk.
- Minden szoba. -Az embereim alhatnak az istállóban.
Ami engem illet, nem foglalok sok helyet.
Igazán, Uram, nincs semmink!
Hát semmit sem tehetek,
hogy beváltsam ezt?
Tiéd lehet a szobám.
Itt egy okos ember.
Ételről tudtok gondoskodni, ugye? Yoren, vacsorázz velem!
- Igen, uram. - Lannister uram!
Szórakoztathatlak, miközben eszel?
Eldalolhatom neked atyád nagy győzelmét Királyvárnál.
Azt hiszem, annál jobban semmi sem ronthatná el a vacsorámat.
Lady Stark!
Micsoda váratlan öröm!
Sajnáltam, hogy Deresben nélkülöznöm kellett a társaságodat.
Lady Stark!
Még Catelyn Tully voltam, amikor utoljára megszálltam itt.
Te, Ser,
Nem Harrenhal fekete denevérét látom a kabátodra hímezve?
De igen, úrnöm.
És Lady Whent igaz és hűséges barátja apámnak,
a zúgói Lord Hoster Tullynak?
Az, úrnőm.
A vörös csődört mindig örömmel fogadták Zúgóban.
Apám legrégibb és leghűségesebb zászlóvivői
között tartja számon Jonos Brackent.
Urunkat megtiszteli a bizalma.
Irigylem apádat,
amiért ilyen sok jó barátja van, Lady Stark,
de nem igazán értem, mi a célod ezzel.
A ti címereteket is ismerem..
Frey kettős tornya.
Hogy van jó uratok, Ser?
Lord Walder jól van, úrnőm.
Megkérte nemes atyádat, hogy jelenlétével tisztelje meg
a kilencvenedik névnapján.
Új feleséget kíván maga mellé venni.
Ez az ember...
vendégként érkezett a házamba,
és ott összeesküvést szőtt, hogy meggyilkolja a fiamat,
egy tízéves gyermeket.
Robert király és a jó urak nevében, akiket szolgáltok.
felszólítalak benneteket, hogy fogjátok el,
és segítsetek visszavinni Deresbe,
ahol a király igazságszolgáltatása vár rá.
twitter.com/halamita twitter.com/Merthinsub