Sigur e crucişătorul spaţial furat, căpitane. Aurora.
Detectez şase oameni la bord.
Frecvenţele de apelare.
Aurora, aici căpitanul James T. Kirk, comandantul navei USS Enterprise.
Confirmă.
Aurora, aici Enterprise.
- Mă recepţionaţi? - Ne recepţionează, căpitane.
- Nu detectez nicio defecţiune. - Repet.
Ordinele Federaţiei sunt să vă reţin pentru...
Fac cale întoarsă, d-le.
Schimbă cursul. Urmăreşte-i şi depăşeşte-i.
Da, domnule.
Pregătiţi unda tractoare.
Pregătită, domnule.
Dacă va continua pe cursul acesta, va intra în spaţiul Romulan.
- Activează. - Unda tractoare activată.
Adu-i înăuntru.
N-au oprit motoarele, domnule. Se zbat să scape.
Motoarele lor se supraîncălzesc puternic.
Aurora, opriţi energia. Va suprasolicitaţi nava.
Energia se apropie de punctul critic. Nu mai pot continua.
Energia de urgenţă la unda tractoare.
Puntea către sala teleportorului. Scotty, eşti gata să-i teleportezi?
Da, căpitane.
Energia a depăşit punctul critic. Explozia e iminentă.
- Suntem în raza de teleportare? - Nu încă, domnule.
Personalul de pe Aurora, pregătiţi-vă să fiţi teleportaţi la bord!
Activează.
Sunt la bord?
Scotty, sunt la bord?
Da, căpitane.
Şi sunt foarte drăguţi.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.
Spaţiul... ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea ei de cinci ani, să exploreze lumi noi şi ciudate...
să caute noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
să meargă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a mai fost vreodată.
STAR TREK
DRUMUL CĂTRE EDEN sezonul 3, episodul 20
Jurnalul căpitanului, data stelară 5832.3.
Ni s-a ordonat să ne purtăm cu el extrem de delicat,
deoarece negocierea tratatului ce se desfăşoară acum
între Federaţie şi Catulla
se află într-un moment crucial.
Scotty, du-i în sala de şedinţe.
Nu avem chef, Herbert!
Irina?
- Spune-i lui Herbert că nu mergem. - Nu mergem. Nu mergem.
- Ce se întâmplă? - Refuză, d-le.
- De ce? - Nu ştiu.
S-au aşezat pe podea. Îi puteţi auzi şi d-voastră.
Să chem o echipă de pază?
- Nu. Voi coborî eu. - D-le Spock.
Nu mergem, nu mergem, nu mergem.
Care dintre voi e Tongo Rad?
Poţi mulţumi influenţei tatălui tău că nu sunteţi arestaţi.
În afară de piraterie, mai puteţi fi acuzaţi
de încălcarea regulamentelor de zbor, intrarea într-un spaţiu ostil
şi punerea în pericol a vieţii altora precum şi alor voastre.
- Sunt distrus. - În plus...
aţi cauzat un incident stelar care s-ar putea să fi distrus
tot ce s-a negociat între Federaţie şi planeta voastră.
Eşti foarte impertinent, Herbert.
Dacă aveţi o explicaţie,
sunt pregătit să o ascult.
D-le Spock, du-i la infirmerie pentru o verificare medicală.
Ar putea fi iradiaţi din cauza exploziei.
- Căpitane, cu permisiunea ta... - Chiar te rog.
- Unul. - Noi suntem ca unul.
- Unu e începutul. - Tu eşti unu, Herbert?
Nu sunt Herbert.
El nu e Herbert. Înţelegem.
Dacă vă veţi declara intenţia şi obiectivele,
poate vom ajunge la o înţelegere mutuală.
Dacă înţelegi unu, ne ştii intenţia.
Aş prefera să-l spuneţi voi.
Întoarcem spatele confuziei şi căutăm începutul.
- Care e destinaţia voastră? - Planeta Eden.
Acea planetă e un mit.
Şi protestăm deoarece suntem hărţuiţi, urmăriţi,
atacaţi, prinşi şi teleportaţi aici împotriva voinţei noastre.
- Corect, frate! - Nu recunoaştem
regulile Federaţiei şi nici existenţa ostilităţilor.
Noi nu recunoaştem nicio autoritate în afară de a noastră.
Indiferent dacă recunoaşteţi autoritatea sau nu, eu sunt autoritatea pe nava asta.
Am ordin să vă transport paşnic înapoi pe baza stelară.
De acolo veţi fi transportaţi spre diferitele voastre planete.
Din cauza ordinelor, nu sunteţi prizonieri ci oaspeţi.
Aştept să vă purtaţi ca atare.
Herbert, eşti atât de rigid!
D-le Spock, pari să-i înţelegi pe aceşti oameni.
Descurcă-te tu cu ei.
Cerem cu respect să ne duceţi pe Eden.
Şi după ce termină la infirmerie, asigură-te
că sunt escortaţi la cabinele lor
- şi dă-le orice au nevoie. - Da, căpitane.
Cu respect îţi cerem să ne duci pe Eden.
Am alte ordine. Asta nu e o navă de pasageri.
Herbert, Herbert, Herbert.
Lt Palmer, anunţă baza stelară.
Avem şase oameni din cei care au furat crucişătorul spaţial Aurora.
- Din păcate, crucişătorul a fost distrus. - Da, domnule.
Notă către ambasadorul Catullan, fiul său e teafăr.
- Căpitane. - Da, ce e?
D-le, cred că-l cunosc pe unul dintre ei.
Cel puţin cred că i-am recunoscut vocea.
Numele ei e Irina Galliulin.
Am fost la Academia Flotei Stelare împreună.
Unul dintre aceia a fost la Academie?
Da, domnule.
Ea... a renunţat.
Ea...
Vrei să o vezi?
- Ai permisiunea de a părăsi postul. - Mulţumesc, domnule.
- Sunt la infirmerie? - Da, căpitane.
D-le Spock.
Ei chiar cred că Eden există?
Multe mituri sunt bazate pe adevăr, căpitane şi ei sunt inteligenţi.
- Liderul lor, dr Sevrin, e un om... - Dr Sevrin e liderul lor?
Da, un genial inginer cercetător
în domeniul acusticii,
comunicaţiilor şi electronicii pe Tiburon.
A fost eliberat din post când a început această mişcare.
Tong Rad a moştenit de la tatăl său extraordinarele abilităţi
în domeniul studiilor spaţiale.
Dar ei au respins toate astea
şi tot ce oferă tehnologia.
Acum caută un mod simplu de viaţă.
Sunt mulţi care...
nu se simt bine cu ce am creat.
E aproape o revoltă biologică,
o profundă revulsie împotriva comunităţilor planificate, a programării
şi atmosferei sterile artificial balansate.
Vor un Eden unde vine primăvara.
Toţi vrem. Peştera e încă în amintirea noastră.
Da, aşa e, căpitane.
Dar noi nu furăm crucişătoare spaţiale şi acţionăm ca nişte copii iresponsabili.
De ce eşti aşa înţelegător faţă de ei?
Nu e simpatie...
e mai mult curiozitate, căpitane, o dorinţă de a înţelege.
Ei se văd că nişte străini în propria lor lume,
o condiţie cu care sunt într-un fel obişnuit.
Spock.
Ce înseamnă Herbert?
E...
ceva...
nu prea amabil, căpitane.
Herbert a fost un oficial neînsemnat
cunoscut pentru rigidul şi limitatul său
mod de gândire.
Voi încerca să fiu puţin mai flexibil.
Scuzaţi-mă. E...
Irina Galliulin cu voi?
Îşi face examenul medical.
Bat din palme şi râd ca un nebun, Dr McCoy m-a declarat sănătos tun.
O ştii pe Irina?
Spune-mi, de ce purtaţi hainele alea? Cum respiraţi?
Tu eşti următorul.
- Irina. - Pavel Andreievich.
M-am gândit că s-ar putea să ne întâlnim.
- Ştiai că sunt pe Enterprise? - Auzisem.
Irina, de ce...
Vino.
Cum poţi să-ţi faci una ca asta? Erai un om de ştiinţă.
- Şi acum, uită-te la tine! - Uită-te tu la tine, Pavel.
- De ce ai făcut-o? - Dar tu?
Sunt mândru de ce sunt.
Cred în ce fac! Tu poţi spune asta?
Da!
N-ar trebuie să ne mâhnim reciproc, Pavel.
Ar trebui să fim bucuroşi că ne-am întâlnit din nou.
Astăzi când am aflat că nava ta e cea care ne urmăreşte, m-am gândit la tine
şi m-am întrebat ce voi găsi.
Şi mi-am amintit atât de multe.
În ciuda acestei uniforme,
eu încă îl văd pe acelaşi Pavel pe care-l ştiam.
Eşti fericit cu ceea ce faci?
Da.
Atunci accept ce faci.
Chiar şi vorbeşti ca ei.
- De ce ai plecat? - Tu ai fost cel care ai plecat.
M-am întors să te caut.
Te-am căutat. Unde ai plecat?
Am rămas în oraş cu prietenii.
- N-ai simţit niciodată ca mine. Niciodată! - Ba da!
Nu eşti capabilă de sentimente atât de puternice.
Chiar şi când am fost apropiaţi, tu nu erai cu mine.
Te gândeai la altceva.
De ce te-ai ţinut deoparte?
Pentru că nu erai de acord cu mine,
la fel cum faci acum.
Pavel, mereu ai fost aşa.
Atât de corect!
Şi în interior, lupta de a nu fi.
Cedează. Vei fi mai fericit.
Vei vedea.
Du-te la prietenii tăi.
Eliberaţi-l pe dr Sevrin! Eliberaţi-l pe dr Sevrin!
- Vrem să-l vedem chiar acum! - Da, vrem să-l vedem chiar acum!
Herbert! Herbert! Herbert! Herbert!
Credeam că animalele se ţin în cuşti.
Ce se întâmplă, Bones?
Probleme. Prietenul tău nu a vrut să fie consultat. Avea un motiv.
- Refuz să accept constatările tale. - Nu ai de ales.
Sunt produsul prejudecăţilor, nu al ştiinţei.
Nu ştiu ce plănuia omul acesta să facă pe o planetă primitivă,
dar presupunând că există una, îţi pot spune ce s-ar fi întâmplat
- dacă s-ar fi stabilit acolo. - Fals!
N-ar mai fi rămas suficienţi primitivi să-şi îngroape morţii.
- Fantezii. Fantezii. - Aş vrea eu să fie aşa!
E un mic gândac afurisit care a evoluat în ultimii câţiva ani.
Civilizaţia noastră sterilizată l-a produs.
Synthococcus novae. E mortal.
Ne putem imuniza împotriva lui, dar tot n-am aflat cum să combatem problema.
El îl are? Dar ceilalţi?
Ceilalţi nu-l au. Nici el nu-l are. El e un purtător.
Îţi aminteşti de Mary Tifoida? E imun, aşa cum a fost şi ea.
Dar el poartă molima şi o răspândeşte.
- Echipajul e în pericol? - Nu ştiu.
Toţi au fost imunizaţi înainte de îmbarcare.
Bănuiala mea e că şi prietenii lui au fost injectaţi.
Dar imunizarea trebuie să se facă regulat.
Va trebui să-i verific pe toţi, poate am ratat pe cineva.
Între timp, el trebuie izolat total.
E scandalos. Nu mă izolaţi, mă întemniţaţi.
Aţi inventat o crimă, m-aţi găsit vinovat şi m-aţi condamnat.
Vrei să-ţi faci singur testele, doctore?
Ştiai asta înainte să vii la bord, nu-i aşa?
- Nu! - Atunci de ce te-ai opus examinării?
- Era o încălcare a drepturilor mele! - Puneţi-l la izolare.
Pregăteşte-te de obiecţii, Jim. Sunt foarte guraliv.
Da, sunt gata. Kirk către pază.
Vreau să se menţină paza la dr Sevrin până la noi ordine.
Bones, cât va dura până să ştim
dacă echipajul a fost pus în primejdie de această infecţie?
Va apărea în 24 de ore. E o boală agresivă.
Locul tău nu e cu ei. Tu ştii ce vrem.
Şi tu o vrei.
- Vino, alătură-te nouă. - Cum de ştii ce vreau eu?
Eşti tânăr. Gândeşte ca un tânăr, frate.
Tentantă ofertă.
D-le Sulu.
D-le Sulu, explică.
Nu e nimic de explicat, domnule.
Dr Sevrin va fi eliberat când vom crede că e sigur din punct de vedere medical.
Oficialul îmi arestează gândurile
"Fără cauţiune" zice judecatorul
Iar eu îi ling mana şi dau din coada
Herbert! Herbert! Herbert!
Sala motoarelor către Punte.
- Da, Scotty, ce e? - Căpitane, tocmai a trebuit să dau unul
din desculţii ăia cum-le-spuneţi-voi afară de aici.
A venit cu neruşinare încercând să-mi convingă echipajul să dezerteze.
Mulţumesc, Scotty.
D-le Spock, se pare că eu nu pot să comunic cu aceşti oameni.
Crezi că tu îi poţi convinge să se poarte frumos?
- Voi face o încercare, căpitane. - Mulţumesc.
Dacă n-ar fi fost fiul ambasadorului la mijloc,
- erau toţi în celula de detenţie! - Da, domnule.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5832.5.
Aroganţa dr Sevrin şi a adepţilor lui
crează o situaţie intolerabilă la bordul navei Enterprise.
Dacă va continua aşa, voi fi forţat să folosesc metode în contradicţie
cu sugestiile Flotei Stelare de a-i trata cu toleranţă.
Nu am nicio influenţă asupra a ceea ce fac ei.
Te respectă. Vor asculta argumentele tale.
Pentru binele lor, trebuie să-i opreşti.
Dr Sevrin, te pot ajuta şi pe tine şi pe grupul tău.
Pot utiliza resursele de pe Enterprise
să determin dacă Eden există sau nu
şi să-i stabilesc locaţia.
Pot prezenta cazul Federaţiei, să vă permită ţie şi grupului tău
să colonizaţi acea planetă.
Nici tu nici oamenii tăi nu sunteţi acuzaţi momentan de nimic.
Totuşi, instigarea la nesupunere e o infracţiune.
Federaţia nu va permite niciodată
colonizarea unei planete de către infractori.
Dacă vor continua aşa, vor fi acuzaţi
şi li se va interzice să meargă pe Eden.
La fel cum mi s-a interzis mie?
Înseamnă că ştiai că eşti purtător.
Bineînţeles că ştiam!
Mi-ai verificat trecutul.
Ai citit ordinele care-mi permit să călătoresc doar în zone tehnologizate
din cauza a ceea ce port în corp.
Ce nu reuşesc să înţeleg e de ce nu te-ai supus acestor ordine.
Pentru că asta e otravă pentru mine!
Chestia asta pe care o respiraţi,
în care trăiţi,
scuturile atmosferei artificiale cu care am acoperit fiecare planetă
programele acestor computere
care conduc nava şi vieţile voastre în locul vostru
hrănesc ceea ce port în corpul meu.
Asta mi-au făcut oamenii voştri de ştiinţă!
Voi m-aţi infectat!
Doar primitivii mă pot curăţa.
Nu mă pot purifica decât în mijlocul lor.
Doar felul lor de a trăi e corect. Trebuie să merg la ei.
Prezenţa ta îi va distruge pe oamenii pe care îi cauţi.
Cu siguranţă ştii asta.
Voi merge la ei şi voi fi una cu ei.
Şi împreună vom construi o lume cum galaxia asta n-a văzut.
O lume, o viaţă.
O viaţă!
Deci tu o să încerci să mă convingi că tehnologia voastră
va găsi un leac pentru mine şi apoi voi fi liber să plec.
Da, doctore.
Şi din acest motiv ar trebui să-mi conving prietenii să se poarte frumos
pentru ca şi lor, de asemenea, să li se permită să plece.
Da, doctore.
În regulă, trimite-i înăuntru. Am să vorbesc cu ei.
Dr Sevrin e nebun.
Nu m-am consultat cu dr McCoy, dar n-am niciun dubiu cu privire la asta.
Îl voi trimite pe Bones să-l consulte.
Spock, îmi pare rău. Tu îl respecţi foarte mult.
Dar asta explică unele din acţiunile lor.
Starea lui nu-mi afectează interesul pentru mişcare.
Nu e nicio nebunie în ce caută ei.
Am făcut o promisiune pe care aş dori să mi-o ţin.
Cu permisiunea ta, trebuie să localizez Edenul.
Voi lucra în cabina mea.
E posibil ca dl Chekov să mă ajute cu controalele auxiliare?
Desigur.
D-le Chekov, asistă-l pe dl Spock.
- Puntea către infirmerie. - McCoy aici.
- Bones. - Da, căpitane.
Aş vrea să vorbesc cu tine.
Jurnalul căpitanului, data stelară 5832.6.
I-am cerut dr McCoy să verifice înregistrările medicale ale Flotei Stelare
să vadă dacă suspiciunea d-lui Spock e adevărată.
În ciuda antipatiei dr Sevrin pentru noi,
i-a promis d-lui Spock că le va ordona discipolilor săi
să se conformeze regulilor şi regulamentelor noastre.
Intra.
- Te încurc? - Nu.
Mă gândeam... Hei, frate, cânţi?
E Vulcaniană?
Pot să o încerc?
Asta e!
Chiar e.
Înţeleg, frate. Chiar înţeleg.
Poftim.
Hei, ce zici de o sesiune, tu şi noi? Ar fi tare!
De asta am venit. Am vrut să-l întreb pe marele căpitan alb de sus,
dar el nu ne înţelege.
Dar ar aproba o sesiune?
Noi vrem să cooperăm, aşa cum ne-ai cerut, aşa că întreb.
Dacă te înţeleg corect,
cred că răspunsul ar putea fi da.
Am să împrăştii vorba.
- Pot să intru? - Da.
Te-am căutat, Pavel.
Ce cameră e asta?
Controalele auxiliare.
- Pentru ce e? - Dacă principala cameră de control
se strică sau e avariată, putem conduce nava de aici.
- Ce vrei? - Să-mi cer scuze.
N-ar fi trebuit să te necăjesc. A fost crud.
- Nu mai contează. - Contează.
E împotriva a tot ceea ce cred.
Să nu discutăm credinţele tale.
Şi nu-mi place să fi furios pe mine
sau să mă dezaprobi.
Atunci de ce faci asemenea lucruri?
La ce lucrezi?
Îl ajut pe dl Spock să vă localizeze Edenul.
Acum tu mă necăjeşti pe mine.
Nu. Aceste benzi conţin hărţi stelare
iar noi proiectăm orbitele a diferite planete aici.
Printr-un proces matematic, determinăm
dacă sunt afectate de alte corpuri...
încă necartografiate.
Tu ştii toate aceste lucruri?
Ce nu ştiu, aflu din memoria computerului.
Dacă n-aş ştii nimic,
aş putea naviga doar studiind ce e înmagazinat aici.
Conţine suma tuturor cunoştinţelor oamenilor.
Ne rezolvă problemele de navigaţie,
de control,
de susţinere a vieţii.
Îţi spun ce să faci iar tu faci ce ţi se spune.
Nu.
Ne folosim şi judecata proprie.
Nu m-aş putea supune niciodată unui computer.
Tu n-ai putut să asculţi niciodată de cineva.
Întotdeauna a trebuit să fi diferită.
Nu diferită.
Ci aşa cum am vrut să fiu.
Nu-i nimic greşit în a face ceea ce-ţi place.
Nu recepţionez, d-le Chekov.
Spock către Chekov. Repet, nu recepţionez.
Scuze, d-le Spock.
Am fost... reţinut.
Numele lui e Sulu, specialist în arme şi navigaţie. Hobby-ul său e botanica.
- E posibil? - Este. Înţeleg botanica.
E materia mea favorită. Al tău?
Vulcanianul. Spock este practic unul, acum.
Totul poate fi mânuit din camera de control auxiliar.
Computerul conţine toate informaţiile de care avem nevoie.
- O putem face. - Începe dansul!
- Când va fi? - Cât mai curând. Cum a spus el, acum.
Trebuie să mergem şi să încercăm să convertim cât mai mulţi.
Sugerezi vreo metodă specială?
Doar fiţi prietenoşi. Ştiţi cum trebuie să fiţi prietenoşi.
Atunci şi ei vor fi prietenoşi.
Cel puţin ştim unde sunt şi ce fac.
Nu ştiu de ce mintea tânără trebuie să fie nedisciplinată.
- O caută cu lumânarea. - Şi eu intram în belele
când aveam acea vârstă, tu nu, Scotty?
Căpitane, controalele nu răspund.
- Ieşim de pe curs. - Sunt întrerupte.
Nu! Sunt canalizate undeva.
La controlul auxiliar.
Puntea către controlul auxiliar. Puntea către controlul auxiliar.
Căpitane, se pare că altcineva conduce nava.
Aşa e, altcineva conduce această navă.
Eu o fac.
Toate funcţiile, susţinerea vieţii de asemenea.
Nu puteţi interveni pentru că am blocat uşile camerei de control.
Nu intenţionez să predau cârma până când nu ajungem pe Eden.
Şi dacă sunt în vreun fel împiedicat să ajung la destinaţie,
voi distruge această navă şi pe toţi de la bordul ei.
- O poate face? - Are posibilitatea, căpitane.
Controlează totul.
Urmăreşte toate circuitele. Vezi dacă poţi să-l şuntezi.
Fă asta şi voi risposta. Nu vor mai exista avertismente.
Căpitane, ieşim din Zona Neutră.
Ne îndreptăm către spaţiul Romulan!
- Vreo patrulă? - Negativ.
Vor exista, curând.
Dr Sevrin.
Încalci spaţiul Romulan şi pui în pericol pacea în galaxie.
Romulanii vor vedea asta ca pe o intruziune militară şi vor ataca.
Întoarce nava, acum. Dacă o întorci
şi te întorci către baza stelară, nu vor exista niciun fel de acuzaţii.
Aşa cum a spus, frate Sevrin.
Dacă n-o faci, nu vei ajunge niciodată pe Eden.
Vom fi distruşi cu toţii.
Îi e frică. E speriat de-a binelea.
Adam.
Rad.
Sunteţi conduşi de un nebun.
Sunteţi folosiţi de el.
Spock, spune-le.
Adam, e un fişier despre dr Sevrin în memoria computerului.
În el vei găsi un raport care atestă faptul
că e purtătorul unui bacil cunoscut ca synthococcus novae.
Nu e groaznic?
Vei mai găsi un raport de la acelaşi spital
conţinând raportul lui psihologic
care explică aceste acţiuni ale lui.
- Da, frate! - Adam.
Ştii că te înţeleg.
Cred în ceea ce cauţi.
Însă e o diferenţă tragică între ceea ce vrei tu...
şi ce vrea el.
Mă faci să plâng.
Iată! Au găsit Edenul, frate Sevrin!
Pavel a zis că o vor face. Cursul nostru original trebuie să fi fost greşit.
- Când vom ajunge acolo? - La această viteză, în trei ore.
Ei vor încerca să ne convingă să schimbăm cursul şi apoi vor ataca.
Cum plănuieşti să-i opreşti? Oprindu-le suportul vieţii?
Am altă armă. Preia controlul, frate Rad.
- Ce faci? - Ajustez circuitele.
Avem Edenul în raza senzorilor
şi continuăm să ne apropiem.
Orice ar vrea să facă, o vor face acum. N-avem de ales.
D-le Spock, d-le Scott.
- Când vei folosi asta? - La timpul potrivit.
- Anunţaţi-mă când suntem pe orbită. - Ne apropiem de ţintă
pe cursul stabilit de ei, frate Sevrin.
Ce le va face asta? Ce e?
Folosesc sunete împotriva lor, ultrasunete.
Îi va ameţi şi ne va da timp să plecăm.
Vom pleca într-una din navetele lor.
Sunetele de acea frecvenţă nu paralizează, distrug.
Îmi amintesc că atunci când am citit textele...
Am depăşit acele texte, Irina.
Ai dreptate să te îngrijorezi, însă ai şi încredere.
Suntem pe orbita Edenului, frate Sevrin.
Chiar îi distruge.
Nu le putem permite să vină după noi.
Nu se va auzi nimic aici. Totul e sub control.
L-am reglat să amâne efectele după câteva momente
şi să ne dea timp să scăpăm.
Apoi, după ce vom pleca se va reactiva automat.
Bucuraţi-vă, fraţilor!
Curând vom umbla împreună în Eden.
Spock!
E în regulă, Spock. S-a oprit.
Nu căpitane, nu s-a oprit. A trecut dincolo de...
Căpitane, ei folosesc...
Acum putem pleca.
Căpitane, du-te. Eu...
Trebuie să distrugi...
- Ce e? - Unde ultrasonice.
Panoul...
Kirk către sala motoarelor. Puntea.
Hangarul!
Kirk către camera transportorului.
Kirk către Punte! Mă auziţi? Răspundeţi.
Aici Sulu, căpitane. Ce ni se întâmplă? Am auzit un şuierat şi apoi...
Nu contează. Avem controlul navei?
Nu, domnule. Nava e pe controalele auxiliare.
- Putem părăsi orbita dacă trebuie? - Aşa cred, domnule.
- Puntea hangarului către căpitan. - Aici Kirk.
D-le, una din navete a dispărut. Eram toţi inconştienţi.
Aşteptaţi. Detectaţi Romulani?
Negativ, căpitane. Totuşi, detectez o navetă.
- Unde? - A aterizat.
Cu excepţia celor de la bordul navetei,
nu detectez viaţă deloc, nici umanoidă, nici animală.
Controlul auxiliar către dr McCoy. Bones, eşti în regulă?
Da, Jim.
Aşteptaţi, sala teleportorului. Echipament medical complet.
Puntea către căpitanul Kirk. Doriţi să deschidem comunicaţiile, d-le?
Nu.
Nu, ei au încercat să ne distrugă. Lasă-i să creadă că au reuşit.
Vreau să localizaţi un loc unde să nu fim vizibili după teleportare.
Scotty, ai comanda.
Dacă apar Romulanii, fă-i să înţeleagă ce se întâmplă.
Nu vreau să provoc lupte.
D-le Spock. D-le Chekov, vino în sala teleportorului.
Legendele erau adevărate, căpitane.
O planetă fantastic de frumoasă.
Eden.
Asta au crezut că vor găsi?
Atunci pot înţelege.
Împrăştiaţi-vă. Apropiaţi-vă cu atenţie.
Dr Sevrin.
- Ce e? - Floarea, domnule.
Am atins-o. E ca focul.
Sunt arsuri.
Toate aceste plante sunt pline de acid.
Până şi iarba, Jim.
- Ne vor proteja hainele noastre? - Ar trebui, un timp.
Căpitane.
Bones?
Otrăvit. Fructul e mortal.
Numele lui a fost Adam.
Uite naveta.
Vă vom ajuta.
Dr Sevrin. Bones!
Ar trebui teleportat la bord, Jim. Are nevoie de îngrijiri serioase.
- Spock către Enterprise. - Aici Enterprise.
Pregăteşte-te să teleportezi persoane rănite.
Echipa medicală în sala teleportorului.
Nu. Nu, noi nu plecăm.
Vă putem ajuta la bordul navei.
Noi nu părăsim Edenul, nici unul dintre noi.
Fii înţelegător, doctore.
Nu plecăm!
Întoarce-te, nebunule.
Sevrin, nu. Te sinucizi! Nu muşca din aia!
Stai!
Era atât de frumos...
Am legătura cu baza stelară, căpitane.
Anunţă-i că avem patru dintre ei şi suntem gata să-i teleportăm.
- Şi consemnează încheierea misiunii. - Da, domnule.
Puntea către teleportor. Scotty, sunt acolo?
Trei din ei, domnule. Imediat soseşte şi al patrulea.
Aşteaptă.
D-le Chekov, vrei să fi de faţă?
Căpitane, în primul rând vreau să-mi cer scuze pentru conduita mea.
Nu m-am purtat adecvat.
Am pus nava şi personalul în pericol prin conduita mea.
Cu respect mă recomand pentru acţiuni disciplinare.
Mulţumesc, d-le Chekov.
Ai făcut ce trebuia să faci, ca noi toţi,
chiar şi prietenii tăi.
Poţi pleca.
Mulţumesc, domnule.
Veneam să-mi iau rămas bun.
Şi eu la fel.
Fii incorect, din când în când.
Şi tu să fii corectă.
Din când în când.
Miss Galliulin.
E dorinţa mea sinceră să nu renunţaţi la căutarea Edenului.
Nu am nici un dubiu că îl veţi găsi...
sau îl veţi crea singuri.
Mulţumesc.
Înţelegem, d-le Spock.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.