S-ar putea să fiu pe punctul de a descoperi adevărata misiune a lui Destiny...
Tot timpul ai avut controlul acestei nave!
De ce n-ai spus nimănui?
Alianţa Lucian plănuieşte un atac pe Pământ.
L-am ucis pe Riley. L-am sufocat cu mâinile mele.
Eşti un bun comandant.
Nu există altă misiune în afară de a duce acasă aceşti oameni.
N-a fost vorba de asta, ci de a merge acolo unde mergem.
Aceasta este misiunea.
Ai fost în detenţie pentru un motiv bun.
- Mă întreb acum ce e de făcut. - Nu depinde de tine.
Adăpostiţi-vă!
Homeworld are nevoie de informaţiile lor şi e foarte posibil
ca aceşti prizonieri să aibă informaţii pentru prevenirea atacului.
Eu şi Ginn am aflat cum să formăm Chevron 9 cât Destiny se reîncarcă într-o stea.
M-am întors cumva prin timp. Spune-le să nu încerce să formeze către Pământ.
Vor muri cu toţii.
- Nu mai speria oamenii şi continuă treaba. - Aşteptaţi trei secunde şi urmaţi-mă!
Conexiunea s-a făcut, dar tu ai fost singurul care a trecut pe Pământ.
- Bine te-ai întors, David. - Everett.
- Ce naiba s-a întâmplat? - Va fi nevoie de o explicaţie.
Din ce ştim noi, conexiunea a fost viabilă doar pentru câteva momente,
iar tu ai fost singurul care a reuşit să treacă.
- Unde s-au dus ceilalţi? - Răspunsul probabil este
că au fost ucişi într-o gaură instabilă de vierme.
- Şi celălalt eu? - A murit
încercând să recupereze echipament valoros de pe cealaltă Destiny.
A fost un accident.
David?
- Sunt multe de analizat. - Nu...
Înţeleg.
Într-un fel...
Oricum, am stat destul pe aici să ştiu că aceste lucruri se întâmplă,
dar îţi urez succes când îi vei explica asta senatoarei Michaels.
Noul şef al comitetului pentru cheltuieli din afară?
Eu trebuie să mă întorc, dar ea vine pe navă.
Va vrea o analiză a acestui ultim eşec,
dar o interesează micul semnal al lui Rush de la Dumnezeu...
- Nu i-am spus niciodată aşa! - Ei bine...
aşa e denumit acasă. S-a făcut ceva agitaţie.
Vor să ştie dacă merită să cheltuie banii pe o altă bază funcţională Icarus.
- Ar fi frumos să primim provizii. - Ar trebui să schimb cu senatoarea,
să vorbesc cu oamenii mei,
să aflu cum se desfăşoară treburile cu partenerii noştri internaţionali.
În regulă. Vom avea nevoie şi de un voluntar de sex masculin.
Aduce un cercetător cu ea pentru a confirma rezultatele lui Rush.
- Ştiu candidatul perfect. - Camile...
E singurul de la bordul navei care n-a folosit pietrele să se întoarcă.
- Păi tot refuză. - Poate că trebuie să-i ordoni să meargă.
Avea deja limite instabile când a venit la bord.
- I-ar face bine nişte timp liber... - Bine, am să rezolv situaţia.
A fost ideea ta, nu-i aşa?
N-avem toată ziua la dispoziţie, sergent.
- N-am nevoie de odihnă şi relaxare. - Da, da, pricep.
Eşti soldatul perfect. Fără odihnă, fără slăbiciuni, fără teamă.
Terminăm mai repede cu asta?
Spune-ţi identitatea.
- Ce se petrece? - Prezintă-te acum!
Sunt Camile Wray, iar el e plutonierul Ronald Greer.
- Codul de autentificare. - 1700586.
Ce se întâmplă? Aceasta este o conexiune programată.
Pe loc repaus, sergent. Îmi pare rău, Camile.
Michaels şi dr Covel au fost informaţi, dar n-am avut avut timp să te avertizez.
Ne confruntăm cu o ameninţare teroristă de nivel crescând.
- Ce s-a întâmplat? - Încă nimic,
dar rapoartele spun că Alianţa Lucian e pe punctul de a lansa un atac.
Comandamentul Homeworld este ţinta.
STARGATE UNIVERSE Sezonul 2 Episodul 13 Alianţe
Subtitrarea BlackAmber-FlorinA/SubTeam pentru www.subs.ro
Îl cunoaşte cineva pe tipul care vine să ne verifice?
Se presupune că e noul şef la cercetări de la comandamentul Stargate.
Hovel sau Shovel... aşa ceva.
Covel. Dr Andrew Covel.
Am lucrat împreună la Cornell înainte să fim recrutaţi amândoi în program.
Rush, răspunde.
Spune.
A sosit oaspetele nostru.
Vin imediat.
Şi... cum este?
- Nu l-am cunoscut bine. - Dar ai spus că ai lucrat cu el.
Şi ce-aş putea să vă spun?
E genul de om căruia îi place să aibă secrete.
Păi cunoaştem genul.
Incredibil.
Designul precede orice tehnologie străveche văzută de noi în Calea Lactee sau Pegasus.
E o navă destul de mare. Aţi vrea să începem de undeva anume?
Eu aş începe prin a clarifica ceva.
Date fiind evenimentele recente, aş vrea să ştiu o dată pentru totdeauna
dacă încheiem capitolul despre fezabilitatea apelării în interiorul unei stele.
Nu pe mine trebuie să mă întrebaţi.
Prima voastră datorie era să duceţi aceşti oameni acasă.
Şi fără să fie ucişi.
Dacă nu mă înşel, toţi oamenii noştri au murit acolo.
Cifrele au fost bune, dar e adevărat, condiţiile dintr-o stea sunt imprevizibile.
E mare păcat că cealaltă Destiny a pierit înainte ca cineva să vadă jurnalele.
Aveam nevoie de piesele de schimb. N-am avut prea mult timp.
E de înţeles. Din păcate, noi n-avem idee ce s-a întâmplat cu adevărat.
Presupuneţi că celălalt Rush a minţit.
Părerile mele despre acel om, dle colonel, se bazează în întregime pe rapoartele dvs.
Am avut ceva conflicte, dar eram pregătit să-l sprijin, să rămânem în urmă
cât timp aveam voluntari pentru continuarea misiunii.
Regret întârzierea. Probleme cu repartizarea energiei, ca de obicei.
Dr Rush, dnă senator Michaels şi cred că-l cunoşti pe dr Covel.
- Andrew... - Nicholas, mă bucur să te văd.
Aşadar... despre ce vorbim?
Îi spuneam colonelului Young cât de mult aş vrea s-o văd pe Chloe.
Am fost bun prieten cu tatăl ei şi pe ea o cunosc de când era copilă.
Desigur. E pe punte. Vă conduc la ea.
- E ce cred eu că este? - Cercetăm clădirea pentru radiaţii.
Alianţa a reuşit să se infiltreze în bazele noastre şi să planteze bombe naquadria.
- Totul e curat, dle. - Mulţumesc. Continuaţi.
Da, dle.
Afară sunt escorte pentru amândoi. Vă vor duce unde aveţi nevoie.
Cu tot respectul, dle, dar cu tot ce se întâmplă, aş dori să stau aici.
Apreciez gândul, plutonier, dar ne ocupăm noi.
Îi cunosc pe aceşti oameni, dle colonel. Am mai avut de-a face cu ei.
Spre deosebire de unii dintre noi... eu n-am avut niciodată încredere în ei.
Am să iau în considerare sfatul, dar acum, eşti liber.
Da, să trăiţi.
Frumos!
Chloe?
- Dnă senator Michaels, dvs sunteţi? - Eu sunt.
- Dumnezeule! - Bună, scumpa mea.
- Ia te uită... - Bun venit la bordul lui Destiny.
Nu pot să cred.
Ce faci?
Mă uitam peste jurnalele saltului navei în hiperspaţiu.
Încercăm să îmbunătăţim precizia navigării manuale.
Serios? - Noua mea persoană. Ce credeţi?
Ei bine... cred că vreau să lăsăm ştiinţa şi tehnologia
altcuiva pentru câteva clipe să putem discuta, dacă sunteţi de acord?
Mergi, Chloe. Termini mai târziu.
- Haideţi, facem un tur împreună. - Cum vrei.
Nicholas, sunt nevoit să spun că sunt impresionat.
Cred că încep să înţeleg pasiunea ta pentru misiunea asta
chiar înainte să găseşti semnalul.
Felicitări.
Sigur...
- Plutonier, aşteaptă! - Nu sunt la datorie, aşa-i?
- Aşa e. - Atunci nu sunt obligat să vorbesc.
Dacă pleci gândindu-te că e o pierdere de vreme, probabil că va fi.
Ai vreo idee ce se petrece?
Ştim de multă vreme despre ameninţarea Alianţei Lucian.
Dar, din păcate, n-am făcut nimic în această privinţă.
Eu am făcut ceva. Acei prizonieri ne-au dat informaţii valoroase.
Poate ne dădeau câte ceva
câtă vreme noi le dădeam hrană şi adăpost şi ne riscam proprii oameni!
Nu ştii ce... Ce se întâmplă?
Asta e în creştere.
- Ce faci? - Trebuie să mergem...
Dă-mi drumul! Unde?
Nu! Trebuie să ieşim de aici!
Nu ştiu cum reuşeşti.
Eu aş fi înnebunit în două săptămâni
închisă într-un loc ca ăsta, ce să mai zic de un întreg.
Dar noi mai ieşim afară. Aterizăm pe planete tot timpul.
- Am vorbit cu mama ta deunăzi. - Ce face?
Rezistă, ştii că nu e uşor, dar...
Se ţine bine.
Îmi pare rău, Chloe.
Trebuia să te fi dus demult acasă.
Nu e vorba doar de mine.
Ascultă...
Toţi ceilalţi de pe această navă,
cu excepţia dlui Walace,
sunt membri ai Comandamentului Stargate.
Dar asta nu înseamnă că au fost de acord cu asta.
Poate nu, dar înseamnă că mai devreme sau mai târziu
vor ateriza pe o planetă obscură făcând Dumnezeu ştie ce fel de cercetări
care vor vedea sau nu lumina zilei pe Pământ.
Nu mă înţelege greşit,
îmi dau seama de potenţialul tuturor acestora,
dar nu m-am gândit niciodată că...
că acea viaţă este pentru tine.
Tatăl tău a avut nişte planuri.
Acum eşti blocată aici.
Îmi pare rău, dar pare aşa o mare pierdere...
- Dle colonel, sunteţi bine? - Aşa cred. Ce s-a întâmplat?
Încă nu ştim. Primim în continuare rapoarte despre pagube.
Haideţi, oameni buni!
Dumnezeule...
Greer!
Doamne!
Greer!
- Ai păţit ceva? - Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu. A sunat ca o explozie.
Alianţa Lucian.
Fereşte capul.
Sângerezi.
- Trebuie să aflăm ce se petrece. - Nu, nu cred că e bine să mergi.
- Ce este? - Genunchiul.
E sucit destul de rău.
Acum ce mai e?
Se pare că explozia sau ce-o fi fost
a slăbit structura clădirii.
- Tot mai vrei să stăm aici? - Lasă-mă o clipă.
O să doară puţin.
Aşa.
- E prea strâns? - Nu, e bine aşa.
Gata.
Eşti gata?
Să ieşim naibii odată de aici.
Mă descurc.
Ce spui?
Cred că ascult o înregistrare de peste un milion de ani vechime,
făcută cu o tehnologie pe care nu mi-o imaginez,
prelucrată şi filtrată de nişte algoritmi pe care nici măcar nu-i înţeleg.
Dar poţi vedea structura?
Da.
Dar nu sunt sigur că o şi cred. Ascultă...
Recunosc că există multe date impresionante aici
şi dacă le-aş putea transmite pe Pământ şi aş pune 20 oameni din cei mai buni
să le lucreze timp de cinci ani, poate... aş reuşi să confirm.
Nu pot să fac asta. Dar cu pietrele, e practic o vorbă.
Va trebui să iau o decizie.
Ai cumva idee în ce situaţie sunt pus?
Ştiu că ţi s-a oferit Icarus înainte să mi se dea mie şi ai refuzat.
N-ai văzut potenţialul.
Am crezut că erau aiureli mitologice despre zeităţi şi înţelegerea supremă.
- Asta îţi dovedeşte că te-ai înşelat. - Vorbim despre dovezi
ale unei inteligenţe prezente la începuturile vremurilor.
- Exact. - Poţi să negi cât vrei,
i se va spune dovada existenţei lui Dumnezeu
şi pentru fiecare politician care încearcă s-o lege de scopuri personale,
va exista un altul, poate mai mulţi, care va încerca s-o îngroape, Nick.
- Şi pe tine împreună cu ea. - Şi ce spui acolo, Andrew?
Ce vrei să-mi spui? Că nu poţi alege de partea cui eşti
pentru că nu ştii cine va câştiga?
Acelaşi Nick dintotdeauna.
Niciodată nu faci lucrurile mai uşoare, nu?
Am reuşit.
- Auzi? - Acolo.
Alo?
- Ai păţit ceva? - Nu.
Aşa cred.
- Trebuie să ies de aici. - Nu-ţi face griji, te scot eu.
- Staţia... - Vine de undeva din spate.
Nu avem timp pentru asta. Trebuie să plec acum.
Păstrează-ţi calmul, pilot. Facem tot ce putem.
Mai avem unul.
E mort.
- Vezi dacă are armă. - De ce ai nevoie de armă?
Încă încercăm să ne dăm seama ce s-a întâmplat.
Trebuie să fim pregătiţi pentru orice.
Sunt Camile Wray din Comandamentul Homeworld.
Aude cineva?
- Camile, tu eşti? - David?
Da.
Sunt cu Greer şi alt supravieţuitor,
aviatorul Evans.
Ce s-a întâmplat?
A fost un atac.
A fost detectat în apropiere un transportor ascuns al Alianţei.
- S-a prăbuşit în partea interioară nordică. - Asta e lângă laboratorul de comunicaţii.
Dacă pietrele ar fi fost lovite, noi n-am mai fi aici.
Corect. Trebuie să fie conectate încă.
Sergent, ocupă-te de asta.
Camile, ascultă, am vorbit cu oamenii noştri de la informaţii.
Toţi au fost de acord că în niciun caz o singură navă de mărfuri
n-ar încerca un atac asupra Comandamentului fără să aibă ceva de rezervă.
Ca de exemplu?
Credem că poate fi o bombă la bord, una care n-a explodat încă.
Trebuie să plecaţi dracului odată de acolo!
- Termină... - E adevărat, îţi spun...
Iar aici... este infirmeria noastră.
- Domnule colonel... - Lt Johansen, dna senator Michaels.
Facem turul de onoare. Dânsa a venit pentru...
Am venit să evaluez potenţialul şi viabilitatea pe termen lung ale misiunii.
Iar el e Varro, unul dintre ultimii... musafiri ai Alianţei.
Da, ştiu.
M-a ajutat aici în mod voluntar.
Pricepe foarte bine cum e cu primul ajutor.
Încerc doar să mă fac folositor.
Dacă nu te superi, aş avea ceva de discutat cu locotenentul.
Sigur că nu.
Ştiu că ai fost supusă unei mari tensiuni
încercând să ţii în viaţă toţi aceşti oameni
în nişte condiţii dificile.
N-a fost deloc uşor, dar lucrurile au început să se îndrepte
de când am pus mâinile pe întreaga bază de date străveche.
Sunt acolo nişte cunoştinţe medicale avansate, iar eu am o bună înţelegere
a funcţionării echipamentului lor.
Trebuie să fie mult de digerat,
în special pentru cineva cu o simplă pregătire medicală.
Fără supărare.
Nu mă supăr.
Dacă încerci să spui că ne-ar fi mai bine cu un doctor adevărat la bord, ai dreptate.
Dar nu cred că vei avea mulţi voluntari.
- Serios? De ce? - Ştiu că e o şansă să nu mai ajungă acasă.
Doamne...
- Nu arată prea bine. - Sunteţi siguri că asta e ieşirea?
E drumul către ceea ce a fost cea mai apropiată ieşire.
David, sunt Camile.
Dă-i drumul.
Se pare că cea mai apropiată cale de ieşire e blocată.
Cum merge cu unitatea de eliminare a bombei?
Până în prezent, nu aşa de bine.
Există o mulţime de resturi prin care nu pot săpa.
Echipamentele sunt pe drum, dar până nu ajung aici...
Nu ştiu.
Despre ce fel de bombă este vorba?
Serviciul de informaţii sugerează că e un dispozitiv avansat cu naquadria,
cu un randament probabil de 50 până la 70 de megatone.
Am început deja evacuările.
Bine, bine,
dacă tu nu poţi intra şi noi nu putem ieşi, atunci,
poate cel mai bun plan e să mergem după bombă.
Ce?
Ai spus că impactul a fost pe partea interioară nordică,
în apropiere de laboratorul de comunicaţii?
Nu ar trebui să fim prea departe.
Nu ştiţi nimic despre dezamorsarea bombelor!
Ne puteţi spune prin ea.
Nu, nu vă pot permite
să vă oferiţi voluntari pentru ceva de genul ăsta.
Nu sunteţi nici măcar în corpurile voastre!
În cazul în care bomba explodează,
aceste corpuri vor muri împreuna cu toţi ceilalţi şi...
Dacă rămânem în continuare conectaţi, ne va ucide şi pe noi.
Nu prea avem de ales.
Eli Wallace?
Da?
Tânărul faimos, protejatul lui Nick. O plăcere să te cunosc.
Sunt dr Andrew Covel.
Sigur. Îmi pare bine.
Cei din Comandamentul Stargate te numesc băiatul minune.
Asta-l face pe Rush, Batmanul meu?
Cred că nu.
Adam Brody.
Dale Volker.
Şi noi lucrăm aici.
Bun.
Poate mă poţi ajuta.
Ce putem face pentru tine?
Vreau să ştiu ce crezi.
Despre?
Totul. Această navă, rolul pe care-l ai.
Mica descoperire a lui Nick.
Eşti în regulă?
Da, sunt bine.
Poate că ar trebui să ne odihnim un minut.
Deabia respir.
E praful.
E deja în plămânii tăi.
Nu ne oprim.
Continuăm.
Greer...
Greer, poţi măcar de data asta
să nu pretinzi că eşti invincibil?
Poţi măcar de data asta să nu mai vorbeşti?
Care-i problema ta?
- Chiar vrei să ştii? - Da, chiar vreau să ştiu.
Chiar avem de gând să facem asta acum?
Problema mea sunt oamenii ca tine.
Oamenii care vorbesc şi vorbesc
şi între timp, nimic nu se face!
Nu, nu, nu asta este.
Acum o să-mi spui ceva despre mine?
Te cunosc.
Ştii doar ce scrie în dosar!
Nu ştii nimic.
Ţi-e frică de mine!
Ai auzit ceva?
Ţi-e frică de ceea ce fac pentru că-i ajut pe oameni cu problemele lor,
dar nu pot s-o fac până când ei nu recunosc
că au probleme în primul rând şi că e un loc unde nu vei merge!
Trebuie să gândeşti să faci diferenţa,
în loc doar să ocupi spaţiu...
Taci o clipă.
Ţi-e teamă că dacă te uiţi în tine însuţi
chiar şi pentru o secundă,
ai putea afla că nu eşti invincibil,
că eşti la fel de speriat şi vulnerabil la fel ca noi toţi...
Ţi-am spus să taci!
Aud ceva.
Provine de acolo sau de aici.
Ce-i asta?
E contorul Geiger.
Tehnicianul care a scanat clădirea.
Iată-l.
Hei! Ne auzi?
O să te scot.
Oh, Doamne!
Eşti bine. Eşti bine.
E în regulă.
Respiră.
Nu sună bine.
Nu ştiu.
Nu pot citi acest lucru.
Dă-mi-l.
Această zonă este inundată cu radiaţii.
Ar putea fi de la nava prăbuşită,
sau de la bomba în sine, dar aceste niveluri sunt mortale.
Ceea ce spui este
că dacă stăm aici mai mult, am putea muri.
Nu.
Spun că suntem deja morţi.
Aşadar, care-i verdictul?
Ei bine, deabia mi-am completat evaluarea,
dar am unele îngrijorări.
Cum ar fi?
Ştii cât timp a durat să facem prima bază Icarus gata de funcţionare?
Chiar dacă aş obţine mâine aprobarea prezidenţială
şi am fi pe punctul de a găsi imediat o planetă,
tot mi-ar fi luat încă şase luni pentru a fi gata să facem o conexiune.
Şi?
Pentru a fi direct,
nu suntem siguri că o să supravieţuiţi atât de mult.
Şi mai important,
nu suntem siguri că Destiny va supravieţui.
Ei bine, ne-am descurcat până acum.
Ce, glumeşti?
Tu eşti problema aici.
Din moment ce tu şi oamenii tăi aţi venit la bord,
aţi adus această navă în mod repetat în pragul distrugerii.
Este o minune că mai poate zbura.
Dle colonel, aici Brody.
Suntem pe cale să ieşim din ZSL.
Am înţeles asta.
Capul sus.
Conexiunea va fi întreruptă pentru câteva secunde.
Aceste cadavre...
Noi le-am făcut asta.
Nu avem de unde şti.
A fost ceea ce trebuia.
Dacă plecăm acum şi ieşim cât de repede putem, am putea scăpa.
Îmi pare rău, pilotule, serios,
dar deja am avut o expunere letală.
Nu poţi şti asta! Nu eşti om de ştiinţă!
Poate nu, dar am lucrat cu mulţi dintre ei
ca să prind câteva lucruri.
Ce naiba se întâmplă?
Ce este asta?
Ce se întâmplă?
Lasă-mă să văd.
În mâna ta.
Dle colonel...
Tocmai am ieşit.
A fost un atac. Alianţa Lucian.
E o bombă cu naquadria, are scurgeri de radiaţii.
Încercam să ajungem la ea, dar...
Dnă senator?
Oh, Doamne...
Comandamentul Homeworld.
Ce s-a întâmplat?
Conexiunea a fost întreruptă.
Crezi că au prins esenţa a ceea ce am încercat să spun?
Dacă nu a făcut-o, ceilalţi doi ar putea să completeze.
Au văzut.
Evans, ce naiba?
Pune arma jos.
Pune-o jos acum sau o voi omorî!
Suntem siguri că asta este o idee bună?
Adică, oamenii dumneavoastră sunt deja pe teren.
Ei cunosc situaţia.
Am putea înrăutăţi situaţia.
Nu vom şterge pietrele.
Le vom deconecta suficient de mult timp
pentru a obţine un raport complet.
Vă vom duce înapoi şi ne veţi spune ceea ce se întâmplă.
Dă-i drumul.
Nu s-a întâmplat nimic.
Închide aparatul.
Suntem încă aici.
Aviatorule, ce naiba faci?
Nu voi muri aici!
Ne vom întoarce şi vom găsi o altă cale de ieşire!
Eşti al naibii de speriat.
Am înţeles,
dar acest lucru nu ne va ajuta.
Împuşcă-l.
Chiar dacă mă omoară, puteţi încă ajunge la bombă.
Camile...
Joacă teatru!
Dacă îi dai arma, ne va ucide pe amândoi.
Face parte din Alianţa Lucian.
Eşti sigură că era unul dintre ei?
A fost de la început ceva în neregulă cu el
iar el ştia că nu eram cercetător, deşi niciodată nu i-am spus asta.
Tot ce ştia era numele meu.
Telford le-a dat toate dosarele noastre.
Tatuajul Clanului.
A fost, probabil, pilotul lor.
Crezi că mai există alţii ca el aici?
Nu, mă îndoiesc.
Adică, părerea mea este
că planul a fost să aterizeze nava învăluită
pe acoperiş sau undeva în apropiere,
şi apoi să meargă pe jos.
Frumos lucrat.
Creşte nivelul radiaţiilor.
Cred că ne apropiem.
Putem trece prin?
Da, cred că putem trece pe aici.
Va trebui să ne târâm.
Îmi pare rău.
Nu, nu-ţi face griji în privinţa mea.
Sigur.
Ei bine?
Asta e interesant.
Acest lucru nu ar trebui să se întâmple.
Ce vrei să spui?
Pietrele lucrează în perechi, sunt legate.
Pentru ca o conexiune să fie oprită,
comanda trebuie să fie primită la ambele capete.
Am văzut că radiaţiile au întrerupt semnalul înainte.
Da, dar în acest caz, transferul e încă în vigoare,
ceea ce înseamnă că semnalul trebuie să fi trecut.
Radiaţii trebuie să afecteze doar protocoalele de comandă, nimic altceva.
S-ar putea să fie o cale să îmbunătăţim porţiunea specifică a semnalului,
sau s-o modificăm, în scopul de a-l trece de interferenţe.
Am făcut multe cercetări în această tehnologie.
Te pot ajuta.
Dle colonel, Varro ar dori să vorbească cu dvs.
Tamara mi-a spus ce s-a întâmplat.
Îmi dau seama că probabil sunt ultima persoană
cu care ai vrea să vorbeşti chiar acum, dar cred că vă pot ajuta.
Cum?
Pot să vă spun cum să dezamorsaţi bomba.
Văd coca navei.
Suntem aproape acolo.
Aici, grijă la cap.
Asta e?
Da.
Este sursa radiaţiilor.
David, aici Camile.
Cred că am găsit bomba noastră.
David, răspunde.
Aici Camile Wray. Mă aude cineva?
Prea multe interferenţe.
Cam gata cu planul A.
Trebuie să facem asta pe cont propriu.
Alianţa foloseşte un design simplu pentru bombe sale cu naquadria.
Partea mai dificilă este, că va fi protejată printr-o coajă hologramă,
astfel, oricine o dezarmează va trebui să facă acest lucru cu simţ.
Declanşatorul este un fir puţin mai subţire, probabil răsucit.
Este singura cale de a-l distinge.
De unde ştim că ceea ce spui este adevărat?
Am lucrat înainte cu aceste dispozitive.
Nu la asta m-am referit.
Nu ştiam despre atac, dle colonel.
Dacă ştiam, te-aş fi avertizat.
Domnule, cred că spune adevărul.
Ştiu că ai fi făcut-o.
Oricum nu va mai conta dacă Rush nu poate deconecta pietrele.
Poate că nu.
Dacă într-adevăr e simplu,
poate că e ceva ce poate fi explicat rapid,
cum ar fi, în câteva secunde?
Un salt ZSL.
Întrerupe în mod deliberat conexiunea.
Nu putem face asta. Doar ce am ieşit.
Dacă vom sări atât de curând, vom deteriora motoarele.
Catastrofal sau e ceva cu care putem trăi?
Ceva cu ce putem trăi, cred, dar va fi o singură încercare.
Odată ce ne întoarcem în ZSL, dacă am forţa o ieşire timpurie,
vom arunca motoarele în aer.
Vorbim despre 10, poate 12 secunde, cel mai mult.
Ce crezi, e suficient timp?
Da, cred că pot trimite mesajul.
Acesta trebuie să fie contra cronometru.
Pilotul, probabil, a vrut să-şi acorde o şansă
pentru a ajunge la o distanţă sigură.
Cât timp?
Nu putem şti cu siguranţă,
dar a trecut ceva timp de la accident.
Aşadar, ar putea exploda în orice clipă.
Da, deşi este posibil să fi fost deteriorată,
şi nu va exploda deloc.
Sau ar putea exploda în orice clipă.
O să încerc ceva.
Cred că e un fel de hologramă.
Bomba e dedesubt. O simt.
Ar trebui s-o facem pe orbeşte.
Ce, mai exact?
Încă nu mi-am dat seama.
Dna senator...
Aici eraţi.
Avem nevoie de dvs.
Vom forţa un salt ZSL.
Da, ştiu, pe baza cuvântului unor soldaţi din Alianţă.
Nu sunt sigură că avem prea multe opţiuni.
Nici n-ar fi trebuit să fiu aici.
Ştii, am avut oameni din comisia mea
care mi-au spus că e o pierdere de timp, că singura noastră prioritate
ar trebui să fie ameninţările Alianţei şi nu i-am ascultat.
Ştiu că sunteţi îngrijorată pentru cei de acasă.
Şi eu sunt, dar vă înşelaţi în privinţa lui Destiny.
Ştiţi, celălalt Rush a spus că în timpul lui,
am fost unul dintre oamenii care s-a oferit voluntar să rămână.
Şi tu chiar crezi că ai fi făcut asta?
Tatăl meu a murit ca noi să putem merge mai departe.
Trebuie să cred că a fost pentru un motiv.
Mă simt ca fiind o parte a ceva de aici.
Ceva important.
Bine, există o bucată mare cilindrică
şi un fel de garnitură la capăt.
Şi există o mulţime de fire...
Nu ştiu, aş putea începe să trag de ele la întâmplare, dar...
Ascultă...
Carapacea exterioară e holografică,
în interiorul coroanei este un panou, scoate-l cu un ac.
Firul de declanşare este puţin mai subţire, răsucit, aspru.
Nu trage de fir, va detona.
Acţionează pivotul prin apăsarea la bază şi...
Un ac.
Un ac, avem nevoie de un ac.
Am unul.
Ce s-a întâmplat?
Au înţeles?
Nu ştiu.
Col Young, aici e Rush, în laboratorul de comunicare.
Trebuie să vezi ceva.
Vin imediat.
L-am găsit.
Firul de declanşare e răsucit. Găseşte-l, dar nu trage.
Da, ştiu, va sări în aer.
Bine...
Bine, acum ce fac?
N-ai auzit?
Nu...
Am ratat ultima parte. Speram că tu...
Oh, Dumnezeule.
Ce avem în faţă?
Asta-i îmbunătăţirea semnalului de comandă.
Acum este pe aceeaşi frecvenţă cu cea a transferului mental.
Stai, vrei să spui că poţi închide conexiunea?
Da.
Şi aş fi făcut-o mult mai devreme...
Dacă dr Covel, nu ne-ar fi sabotat eforturile.
Ce?
A modificat unul din algoritmii cheie. Am verificat.
Bine, am făcut-o.
Trebuie să înţelegi
că atunci când ne-am dus înapoi şi am văzut contorul Geiger...
Nivelurile de radiaţie nu sunt suportabile.
Ce vrei să spui?
Trupurile noastre...
Sunt ca şi moarte şi am intrat în panică
şi aveam nevoie de ceva timp să mă gândesc.
Ştii ce se întâmplă
atunci când cineva moare la sfârşitul unei conexiuni.
Nu, nu, nu, deoarece dr Perry era într-o stare slăbită.
Este posibil ca o persoană sănătoasă să fi putut supravieţui.
Aşteaptă, ce ai făcut?
Te-ai decis să te ajuţi singur cu acest nou organism?
Asta ai făcut?
De ce ei să trăiască şi noi nu?
Ei ne-au adus în situaţia asta!
A fost uşor pentru ei să-şi asume riscul,
pentru că nu trebuiau să suporte consecinţele!
Dle colonel...
Dle colonel Young, puteţi să-l aduceţi pe Varro aici?
Poate reface instrucţiunile din nou
şi ne puteţi trimite înapoi.
Nu merg.
Nu ai de ales.
Ar trebui să încercăm din nou.
Bine, ştim care fir e declanşatorul.
A spus să nu-l tragi.
Atunci, vom găsi o altă modalitate de a o dezamorsa.
Şi dacă greşim, bomba va exploda!
Oricum va exploda, nu?
Ce avem de pierdut?
Dar toţi acei oameni de acolo,
oameni pe care ar fi trebuit să-i evacuăm din zona asta?
Cu fiecare secundă le dăm mai multe şanse să o facă...
Să ajungă cât mai departe posibil.
Ai dreptate.
Aşa că, să aşteptăm...
Să se întâmple?
Ştii, mie...
Îmi pare rău că noi niciodată...
Nu ne-am înţeles mai bine, Ronald.
Doar că noi vedem lucrurile diferit.
Adică, ţie îţi place să acţionezi şi...
Şi mie îmi place să vorbesc.
Ei bine, suntem aici acum
şi nu vom pleca nicăieri, aşa că hai să vorbim.
Nu ştiu ce să mai spun.
Îmi pare rău...
Aminteşte-ţi, nu trage de fir.
Am înţeles.
Sigur eşti pregătită pentru asta?
Încă un lucru, dle colonel.
Vreţi să-i spuneţi lui Chloe că sunt mândră de ea?
Desigur.
Ai auzit ceva?
Nu încă.
Ne-am întors de câteva ore.
Ştiu.
Vom ţine pe cineva la pietre non stop, până avem o conexiune.
Dacă vom avea o conexiune.
Am auzit că ai o prietenă care locuieşte în D.C.
Sharon.
Este...
Mai mult decât o prietenă, de fapt.
Aş vrea să pot vorbi cu ea încă o dată, ştii?
Să-i spun cât de mult înseamnă pentru mine.
Da.
Mă gândesc la mama.
Lucrurile n-au mers chiar... atât de bine între noi.
Nu a vrut să intru în armată.
Ultima oară când am văzut-o, nu i-am spus cu adevărat...
Tot ceea ce am vrut să spun.
E mama ta, Ron.
Ştie.
Oricum, sunt sigură că se vor rezolva toate
şi vei putea chiar tu să mergi să-i spui, foarte curând.
Sigur.
Foarte curând.
Subtitrarea BlackAmber-FlorinA/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro