- Rufus Turner är en jägare. - En av dina vänner?
- Du måste hjälpa mig begrava en kropp. - Samuel fångar varelser.
Han tar dem nånstans och grillar dem för information.
Tortyr, eller hur?
- Du förådde oss? - Vad ska du vara till mig?
Jag är han du aldrig vill se igen.
Nästa gång du ser mig så ska jag döda dig.
Gwen Campbell. Vår syssling. Hon är också uppfostrad till jägare.
Skärselden. Det handlar om att öppna en port för att släppa in nånting.
- Vad? - Jag jobbar på det.
- Jag har ett namn. "Allts Moder" - Vi har så mycket att göra.
Låt oss börja.
Ursäkta. Skrämde jag dig?
- Mår du bra? Du ser lite... - Jag behöver skjuts.
Visst.
Vad heter du, raring?
- Eve. - Jag heter Rick.
- Hur långt vill du, Eve? - Så långt som du vill.
Du är väldigt söt, men det här är inte rätt för dig.
- Tro mig. - Vad är rätt för mig då?
Tomheten du känner inombords är egentligen en längtan efter honom.
Du vet väl att Jesus bara var en människa.
Han var även Guds son, hitskickad för att Han älskar oss.
- Gud bryr sig inte om dig. - Såklart Han gör.
Er Fader skapade er, sen övergav Han er. Så ni ber.
Ni ser tecken som inte existerar. Sanningen är...
...er Domedag kom och gick utan att ni märkte det.
En mor skulle aldrig överge sina barn. Det kommer du snart märka.
Vill du höra en hemlighet?
Översättning: Robfors
www.SweSUB.nu
Det har varit fullt ös bland jägarna den här veckan.
Vampyrnäste. Varulvs-rejv.
Sex stycken Skiftare. Två jägare dog i den striden.
Likätare, likätare.
- Likätare-och våldnadssmörgåsbord. - Det går ju efter hela I-80.
- Verkar vara en monstermarsch på gång. - Men vart marscherar de?
- Vad är det? - En karl krossar skallarna på sin familj.
Som jag sa till polisen, jag fick en blackout.
Berätta det du minns.
Jag körde min vanliga rutt.
Jag kunde inte minnas hur jag kom dit, så jag ringde hem.
När ingen svarade åkte jag hem och fann...
Hände det nåt konstigt innan du fick din blackout?
Såg du eller kände du lukten av nåt ovanligt?
Det var som vanligt. Jag gav en unge skjuts från bensinmacken.
Hon stack. Jag tror hon stack.
- Nåt annat? - Jag lovar... Jag menade det inte.
Jag älskade dem.
Besatt av demon eller spöken? Jag trodde det var en monstergrej.
Här är det. Bensinmacken på mordkvällen.
Där är han.
Tjena hejsan...
- Vilken mardröm! Vad fan var det där? - Jag har aldrig sett nåt liknande.
Alla monster på I-80 är kanske här för att fira mors dag.
Om det där verkligen är morsan, så har vi ingen chans att döda henne.
Vad gör vi om vi springer på henne? Kastar salt och hoppas på det bästa?
Vi lägger svansen mellan benen och flyr. Det här är för mycket för oss...
Vi måste gräva fram nåt om henne innan vi springer på henne.
Vi måste åka!
- Vad har hänt? - Nån har gått bärsärkagång på fabriken.
Jag åker. Ni gör färdigt här.
- FBI, Willis. Hur många är det? - Sex döda.
Tydligen så klev det in en kille med jaktgevär och började skjuta. Chefen!
- Det här är agent... - Har FBI stormöte här i stan?
- Ursäkta? - Agent Willis?
Det var väl rätt?
- Jag väntade mig inte dig...än. - Du fick nog inte samtalet.
Ursäkta oss, mina herrar.
- Vad ända in i glödheta gör du här? - Samma som dig.
Jag jagar efter samma galning som fick oss båda insyltade i det här.
- Kan vi prata med gärningsmannen? - Vi kan alltid försöka.
Fast jag tror inte vi får så mycket svar.
Snutarna satte åtta kulor i honom.
Så...
- "Så" vadå? - Ska vi jobba tillsammans, eller inte?
Det är ju inte raketforskning, direkt. Vi är båda här.
- Precis som på den gamla goda tiden. - Bara jag får köra.
I helvete heller.
Tror du Modern-till-vad-fan-det-nu-var är inblandad?
- Det ser ut som det. - Det är ju bara folk som löpt amok.
- Hur kan det vara monsterrelaterat? - Jag vet inte.
Det är därför vi ska sprätta upp dem.
Ge mig en sån där bomullstopp.
Vad är det?
Ektoplasma?
Det är inte ektoplasma.
- Vad fan är det här? - Det är nåt nytt.
- Ingenting är nytt, Bobby. - Nåt är det.
Det gemensamma de två har är att de jobbade på konservfabriken.
- Varför äger du ens ett körkort? - Titta vad katten släpade in.
- Så roligt att se dig, Rufus. - Jag kan förstå det.
Det måste bli långtråkigt att alltid vara tillsammans med den här gamle gubben.
- Är det så uppenbart? - Skaffa ett rum, ni tre.
Har alla vapen med sig? Då ska vi se vad vi kan hitta.
- Gwen? - Dean.
Välkommen till nästa gång.
- Jag sa jag skulle döda honom! - Vänta ett ögonblick!
- Ni verkar känna varandra. - Det är våran morfar.
- Nån verkar behöva en kram. - Vad gör ni här?
- Vi jobbar. Ni? - Skit i det du!
- Ta med Dean på en promenad, Sam. - Det är lugnt, Dean.
På vilket sätt då?
- Vad är det för fel på dig? - Han kanske vet nåt.
Du minns inte vad han gjorde - men det gör jag!
Jag menar: gör det inte nu.
- Du är alltså Samuel. - Och du han som låtsas vara deras far.
Nån borde väl göra det.
Sam.
- Du ser ut att må bra. - Kan vi skippa småsnacket?
- Du verkar annorlunda. - Jag har fått tillbaka min själ.
Fast inte tack vare dig, har jag hört.
Har du hört?
- Du minns inte. - Jag minns nog.
Jag är ledsen att behöva bryta eran lilla kärlekscirkel, men...
...vi kan väl prata jobb istället? Berätta vad det är du jagar.
En varelse från Skärselden. Hon kallar sig själv för Eve.
- Eve? - De kallar henne Moder.
Hon fanns här för runt 10,000 år sen.
Varenda vidunder kan spåras tillbaka till henne.
- Och hon är tillbaka. - Hur fan vet du allt det här?
Du vet inte ens hälften av det jag vet, grabben. Du visste ju inte ens om oss.
Jag vet att du offrar dina egna till några hungriga Likätare.
- Du gjorde vad? - Dean ljög för honom!
- Du kan väl fråga Dean? - Bra idé.
Dean.
- Är det sant? Försökte Samuel... - Döda mig? Ja, utan att blinka.
- Och det är han du jobbar med. - Jag fick aldrig veta nåt.
Jag vet.
- Faktum är, jag har nåt att säga dig. - Vad?
Försök stoppa blödningen, Bobby.
Kom igen, tjejen!
Kom igen!
Hon är död.
Fan också.
Jag är ledsen... Om du nu skulle bry dig.
Fan ta dig, jag bryr mig.
- Är hon...? - Var är Dean?
Jag kunde inte hitta honom. Dean måste fått samma sak som de där karlarna.
Hjälp Samuel att flytta henne, Rufus.
Sam och jag bommar igen här nere.
Vi måste hitta Dean innan han hittar oss.
Vi ska hitta honom vid liv, Samuel.
Annars sätter jag en kula i skallen på dig.
Lägg ner den där, Dean.
- Lägg ner den, Dean. - Du är mitt minsta problem nu, Rufus.
- Nu räcker det! - Jag är inte på humör!
En 30 cm...herpes kravlade just ur mitt öra.
Du hörde vad jag sa. Jag vaknade nyss på golvet-
-och såg den här masken glida ur mitt öra och ner i avloppshålet.
- Så säg vad fan det är som pågår! - Du dödade Gwen.
Det sista jag minns är att vi pratade.
Den där saken måste ha hoppat på mig.
Pratar vi om ett monster som kommer in i en?
- Det är som en Khan-mask på anabola. - En parasit? Som tar över ens kropp?
- Masken kryper in - masken kryper ut. - Monsterbesatt? Det är ovanligt.
Eller så är den kvar i dig och du ljuger.
Kolla ditt öra.
Vad menar du? Kolla mitt öra efter vad?
- Du får bjuda på en drink först. - Jodå, helt klart geggamojja.
- Vad betyder det? - Att den fanns i dig.
- Eller fortfarande finns kvar. - Den är inte kvar!
- Ge hit era vapen. - Tänk efter för ett ögonblick, Bobby.
Vi vet inte vem som har eller inte har masken inne i skallen.
- Den är inte i mig! - Vi vet inte vem den är i.
Den kan vara i vem som helst av oss. Det bästa vi kan göra...
...är att minimera risken för att saken ska blåsa våra arma skallar i bitar.
Väntar du på en handskriven inbjudan, Campbell?
- Vi behöver komma upp med en plan. - En plan?
- Baserat på vad? - Jag ska ringa några samtal.
Se om nån hört talas om det här.
Dito.
- Jag har några trådar jag kan dra i. - Skitsnack, Callard.
Nej, jag sa ju det.
Fan...
Lugn. Toapaus. Om du nu inte har lust att styra...
- Jag har en dumper full av inget. - Jag har inget heller.
- Ringde du Willie? - Givetvis. Tror du jag är en idiot?
- Rodg? - Han ville inte prata med mig.
- Inte med mig heller. - Okej. Plan B.
- Vi sticker och tar den. - Sen då?
Antingen stoppar vi tummen i röven, eller så skjuter vi hejvilt.
Som i Omaha?
Vet du? Far åt helvete för att du nämner Omaha.
Det var lågt gjort.
- Vad? - Hur kan du kan sova om nätterna?
- Jag sover som en baby. - Du gav oss till Crowley.
Sant, men vad kan jag göra åt det nu?
Jag klandrar dig inte att du vill döda mig. Det jag gjorde var...
Jag tänker inte ursäkta mig.
Jag står för vad jag gjorde. Jag gråter inte över spillt blod.
Så du kan bara fortsätta som...
Sluta vara så överlägsen. Glöm inte att vi spenderade ett år ihop.
Ja, det gjorde vi. Vi är ju släkt. Men ändå så sålde du mig.
Det jag gjorde bleknar i jämförelse mot vad du gjorde.
- Och vid mer än ett tillfälle. - Säg vad jag gjorde.
Enda anledningen till att du lever är att vi jobbar tillsammans just nu.
Så fort vi dödat den här saken... Så står du på tur.
Visst. Vi får väl se.
- Jag hörde pistolsskott. - Samuel!
- Jag behöver ha tillbaka mitt vapen nu. - Tycker du?
Må inte dåligt över det här. Det var en bra plan.
Förutom att ett monster definitivt inte skulle lämna ifrån sig sina vapen.
Vi tappade bort honom.
- Vad är planen? - Att vi håller ihop.
Vi måste hålla koll på vem den här saken är inuti.
Vänta. Titta.
Fälla.
Det var som fan.
- Dean! - Sam!
Fan också...
Jävla skit.
- Jag försöker gå runt. - Var försiktig.
Kom.
Stå still.
Sam.
Lägg ner vapnet.
Vad ska du göra, min pojk?
Du kommer inte skjuta mig.
Du har en själ nu. Ska du skjuta din familj?
Jag går inte på det där om familj. Försök igen.
Mary är fortfarande min dotter. Du är fortfarande döpt efter mig.
Jag sa stå still!
Det här verkar vara våran stund, Sam.
Vill du fortfarande veta vad som hände på din sommarsemster?
Jag kan berätta allt.
Du dör väl av nyfikenhet?
Ja, det gör jag.
Då lägger vi ner de här och pratar. Det är lugnt, Sam.
Sam.
Tack gode Gud...
Släpp vapnet, Sam.
- Det är jag. - Okej. Vad bra, Sam.
Jag ska bara binda fast dig tills vi är helt säkra.
Det förstår du, va?
- Den är i honom. - Är du säker på det?
- Ja, jag tror det. - Kom det ut nåt efter han dog?
Säg att du har nåt.
- Inget. - Va?
Menar du han inte var ett monster när jag dödade honom?
Det finns ett sätt att ta reda på det. Har du skallsågen med dig, Bobby?
- Givetvis. - Du går inte ensam.
Vi går båda två. Vi försöker även fixa lite ström in hit.
Och jag vill att du och du...
Jag vill att du och du vaktar honom och honom...
- Kryper nåt ut - stampa på det! - Visst. Jag vaktar Samuel.
Dean vaktar mig.
Du gjorde helt rätt.
Du tror jag gjorde rätt om den är i honom och jag är mig själv.
- Den här saken leker bara med oss. - Jag förutsätter att du är du.
Vill du ta av den här då?
Inte innan vi får ut den jäveln ur pallet på honom.
Jag minns honom knappt. Och det jag minns...
...är inget bra. Och det han gjorde mot oss...
- Men... - Finns det ett "men"?
Jag kan inte hjälpa att jag tänker... Vad skulle mamma säga?
Vet du vad jag tror mamma skulle säga?
Bara för att ni delar blodsband gör er inte till en familj.
Man måste förtjäna det.
Då så. Då leker vi operation.
Vill ni ta en nypa frisk luft? Vi ska öppna upp er morfars skalle.
Ta en nypa frisk luft.
Vad är det här? Har du rotat bland soporna igen?
- Vadå? Den fungerar ju. - Jo, tjena. Jag hoppas det.
- Jag har tänkt på en sak. - Än är undrens tid inte förbi.
Tyst ett tag, jag försöker säga nåt här.
Det var mitt fel... Omaha.
- Nej, det var det inte. - Jag borde ha lyssnat på dig.
Det borde du göra jämt.
- Låt mig få säga det här. - Vi har redan pratat om det här, Bobby.
Nej. Jag har aldrig bett om ursäkt, Rufus.
- Du förlorade henne p.g.a. mig. - Jag sa, vi har redan pratat om det här.
Du kan babbla på hela dagen...
...men det skulle inte förändra ett dugg, Bobby.
Jag kommer aldrig förlåta dig för vad som hände.
Fattar du det?
Aldrig.
Så byt samtalsämne, Bob.
Dean.
- Mår du bra, Bobby? - Rufus. Rufus. Vakna.
Allt är bra nu. Res dig upp.
Det här kan inte vara livet efter detta eftersom ni tre är här.
- Vad hände? - Han var död när vi gick.
- Ja, ända tills han inte var det. - Hur blev han dubbel-död?
Bobby kastade honom mot den där, antagligen var den strömförande.
Den kortslöts och då kröp den där saken ut ut hans öra.
Nu vet vi ju vad som kittlar den. Elektricitet.
Frågan är vart den tog vägen sen.
Såg du? Ni två var ju utslagna.
Antingen hann den undan, eller så är den i en av er.
- Eller...i en av er. - Nej, vi var vakna.
Såg ni varandra hela tiden?
Definiera "hela tiden".
- Som jag sa... - Vi kan väl kolla efter geggamojja?
Inget.
Den kanske bara försvann.
Nej. Den kanske har lärt sig att dölja sina spår.
- Nu gör vi 100% slut på den här. - Hur då?
Nu är du strömförande.
Då så...
Okej! Jag är ingen doktor, men jag dödförklarar den här nu ändå.
Vem vill testa sig först?
- Säkert? - Skynda dig, innan jag ångrar...
Helvetes...!
Döfränt! Vill du jag ska...?
Ge mig den.
- Nej, jag är ledsen... - Ingen kommer undan, Rufus. Kom igen.
- Jag har pacemaker. - Hoppas du har en bra en då.
- När fick du en pacemaker? - När Bush jr. blev president.
Jag har även blivit av med tre tår, F.Y.I.
Okej då. Bara du gör det snabbt.
Herregud!
Satan! Satan!
- Är du okej? - Nej, jag är inte okej!
Ge hit den där!
Okej. Min tur. Den är inte inuti mig, så kör på.
Stå still då, Bobby. Jag gör det snabbt.
- Inga problem. - Nu gör vi det.
Ett ögonblick, Rufus.
Pyttsan, ett ögonblick, vem du nu än är.
- Jag är Bobby. - I helvete heller.
Bobby!
Vi är två, du bara en.
Hejsan, din lilla herpes.
- Vad är det för snack om herpes? - Va?
Det gör jag inte. Håll käften.
Tro inte att du kan smita, vi har täppt till alla sprickor härinne.
- Så sätt dig bekvämt. - Jag har det bekvämt.
Det är mysigt härinne.
Och ni älskar den här killen, eller hur?
Vill ni verkligen döda mig och honom?
Har ni inte förlorat nog med kompisar i dag?
Vi gör det vi måste göra. Vi har lite frågor till dig,-
-så du kan antingen svara eller så grillar vi oss en liten räka.
Fråga på. Jag har väntat på era frågor.
- Vad fan menar du med det? - Jag menar att jag har inget att dölja.
- Vad är du? - Ni har inget namn på mig än.
Jag är ny här. Eve lagade till mig hon själv.
- Vem är den här slynan Eve? - Allas våran moder.
Och alla eras slut.
När hon är klar kommer det finnas mer varelser än människor.
Ni kommer bo i burar. Vi ska tillaga era barn och kalla det kalvkött.
Vad är din del i det hela? Vad hjälper det att överfalla några chaufförer?
Tror ni jag är här för att busa med några fabriksarbetare?
- Vi ledde er hit. - Varför?
- Hon har ett meddelande till er. - Jaså? Vad?
Ni ska alla dö.
Hon är förbannad. Hon är här.
Och det kommer inte bli nånting annat än smärta för er från och med nu.
Här är mitt svar.
Dean.
- Hur mycket mer tror du han klarar av? - Ni kan inte döda mig.
Inte utan att han också dör.
Vi får göra det som Bobby skulle ha velat att vi gjorde.
Ingen väg ut nu, Sluggo.
Håll ut därinne, Bobby.
- Bobby? - Är han...? Hallå.
- Bobby. - Hallå, Bobby.
Han andas inte. Bobby!
Jag trodde inte Rufus var den religiösa typen.
Han åt ju inte bara Koscher, direkt. Han körde alltid med det gamla...-
-..."kan inte jobba under sabbaten" så fort vi skulle begrava en kropp.
Jag var ju egentligen bara ett jobb.
Jag var bara en sketen bilmekaniker.
Men sen blev min fru besatt...
...blev topp tunnor galen på mig.
Jag knivhögg henne, men det hindrade henne inte.
Plötsligt rusar det in en kille och kastar heligt vatten på henne-
-och skickar tillbaka demonen direkt till Helvetet på ett ögonblick.
Jag hade åkt i fängelse för mord, men...
...Rufus städade upp allt.
Han lärde mig ett och annat över vad som finns där ute.
Ganska snart så jobbade vi tillsammans.
Vi höll ihop i åratal, ungefär som er två knäppisar.
Vad hände?
Det var Omaha.
Och det var mitt fel.
- Han kunde aldrig lägga det bakom sig. - Det borde han ha gjort.
- Du vet inte vad jag gjorde, Dean. - Det kvittar.
- Vadå, det kvittar...? - Till syvene och sist är ni familj.
Livet är kort. Vårt kortare än de flesta.
Ska vi verkligen ödsla den genom att vara bittra?
Till slut kommer vi dö och när jag får mina tarmar utslitna vill jag ni ska veta-
-allt är bra. En stor ursäkt för allt skit nån gjort längs med vägen.
Vissa av oss har gjort riktigt usla saker.
Allt är bortraderat.
Okej.
Översättning: Robfors
www.SweSUB.nu