U PRETHODNIM EPIZODAMA: Zovemo ih napredni hibridi.
Jack priča gluposti o tome da si naredio njihovo smaknuće. - Istina je.
Naredio sam Mitchellu ubije NH-ove.
Nisi bio ovlašten pucati.
Znam te, Juliuse. Ne bi pomogao ni utopljeniku ako nemaš neke koristi.
Stvari se ovdje moraju promijeniti i želim da i ti sudjeluješ u tome.
Braniš mi da tražim svoju kćer? - Neka spasioci rade svoj posao.
Djeca su nam umirala od C23. Izumirali smo. Izgubio sam oba sina.
Još uvijek mnogo toga ne znate o ovom planetu. - Koliko dugo je tamo?
Desecima tisuća godina. - Hoćeš reći da su ljudi već bili ovdje?
Ne znam, ali ovo mijenja sve.
Skakač se kreće za dva polja u jednom smjeru i jedno u drugom, kao slovo L.
Jedina je figura koja može preskakati druge.
Naprijed!
Uđi.
I?
Čeljusna kost definitivno pripada nekoj vrsti primata.
Ne bih ti htio kvariti veselje, ali u zadnjem transporteru su bili uzorci fosila.
Pa, ako je odavde i pripada hominidu,
onda su sva znanstvena otkrića poznata ljudima prilično mala.
Čuj, Stella...
Što je, Richarde? Možeš meni reći.
Reći ću ti samo ono za što znam da je istina.
Neću ti davati objašnjenja ni racionalizacije, jer ih nemam.
Jedino mogu reći da ne vjerujem u duhove i znam da nisam lud.
Hoćeš mi reći o čemu se radi? - Moja djeca su ovdje.
Richarde... - Ovdje, Stella. Nije halucinacija.
Prvo sam osjetio njihovu prisutnost, zatim...
Tu su sa mnom.
Da mi je bilo tko drugi to rekao... - Upravo tako. To sam ja.
I nisam poludio.
Zna li tvoja mama da si ovdje? - Da. A tvoja?
Radiš to samo da ju iživciraš? - A to je tvoj posao?
Moj je posao spašavanje dama u nevolji, sjećaš se? - Tvoja runda!
Pivo za mene i sok od naranče za djevojke!
Ako ti itko radi probleme, reci mi. Slomit ću koju čeljust!
Mama ti zna da si ovdje?
Imaš li viski?
Ma naravno. Škotski ili irski? - Škotski.
Ne znam jesi li tek sišao s transportera, ali viski,
kao i većina stvari koje pružaju trenutni užitak, nije resursni prioritet.
Tate. - Nikad čuo za njega.
Odakle si?
Jesi li ikad bio gore uz obalu? - To je zatvorena zona, radioaktivna.
Ne vjeruj svemu što ti kažu. Čovjeku je potreban ocean.
To je moj dom!
Da...
Ja volim reći da je cesta moj dom.
Spustim prozor, pustim da mi vjetar mrsi kosu... - Imaš veće čaše? Još pet!
Gdje ti je iskaznica? - Što? - Ovaj je dobar!
Još te mogu isprašiti po guzici! - Trebam neki vaš dokument.
Zovem se Pak.
I platit ću na stari način.
Hajde, ljepotice. Uzmi to.
I daj mi pristojan viski.
Od njih ti se oči sjaje.
Daj starome piće.
Hej!
Ah, gradska pravila. Tu su da se krše kad imaš 14 godina.
Ja sam s 14 bila volonterka u Graditeljskoj brigadi.
Ti si bila čudna, govorim o normalnim 14-godišnjacima. - Bilo je sjajno.
Svi su radili zajedno, a navečer bismo sjedili oko vatre i pjevali uz gitare.
Da? Pjevali ste "Kumbaya"? - Ne rugaj se. Gradili smo za budućnost.
Jedinica u odjeljak 91. - Tučnjava u baru.
Hoćeš se kladiti da su istraživači upleteni?
Niste pravo ni vidjeli planet! Krijete se u ovoj rupi!
Hajde! Dođite i pogledajte sami.
Oprostite!
Kladim se na staroga.
Znamo da Osiguranje ne može trčati!
Moje.
Gospodine, morate nam pokazati dokumente i poći s nama.
Što je to? - Dijamanti.
Otkud ovom tipu dijamanti da ih baca okolo? - Idemo.
Dođite i vidite! Dođite vidjeti svoj planet!
Imao ih je na desetke.
Možda je opljačkao draguljarnicu prije ukrcaja na transporter.
Ne, našao ih je ovdje, na Carpathiji. - Je li to moguće?
Ne znamo ni za kakva nalazišta dijamanata, pa, teško.
Ali radije bih tražio drage kamenčiće nego stare kosti.
Ako propustiš početak, završiš radeći u rudniku, a ne posjedujući ga.
Neka ovo zasad ostane između nas. Ne moramo reći Stelli Isen.
Zapamti: znanje je moć.
Pa, mislim da je znanje precijenjeno.
Ovo je moć.
Još nije.
Gotova je zabava. - Tek počinje.
OK, ime? - Wee Willie Winkie.
Još jednom.
Nekad su me zvali Pak.
Moraš poći s nama, Pak.
Trebaš nam objasniti dijamante, neimanje dokumenata
i, općenito, zašto si toliki davež.
Pođite vi sa mnom. - Zašto bismo to učinili?
Pokazat ću vam gdje su dijamanti.
Ili te zatvorimo dok se ne otrijezniš i pokažeš nam ujutro.
Stani, odmah!
Nisu predali oružje i ne znamo gdje su.
Kako to misliš? Je li itko jutros vidio Cassa i Fleur?
Polako! Gdje gori? - Dva službenika su mi nestala. - Nestala?
Nisu se javili na dužnost. Lovili su pijanca iz bara.
Aha, gospodina s dijamantima. Jack je bio oduševljen njime. - Idem u bar.
Pozdravi kćer!
Sinoć je ovdje bila tučnjava. - Tako je.
Dvoje mojih službenika je bilo prisutno.
Čovjek koji je započeo tučnjavu nije imao dokumente. - Rekao je da se zove Pak.
Nije ju on započeo. Jednostavno je počela. - Je li pričao s nekim?
S istraživačima, uglavnom. I malo s njim. Tip od sinoć?
Da, ludnica. Tvrdio je da je s oceana. - Oceana?
Rekao je da mu je to dom. - Možda je bio NH.
Prestar je da bude NH. - Je li to sve? Gotovo ispitivanje?
Dvoje ljudi je nestalo, Lily. Sjećaš li se još ičega?
Bio je spretan sa šakama. Kao da je proživio dosta tučnjava u mladosti.
Nije imao iskaznicu za piće. I imao je tetovažu. - Kakvu?
Oznaka prvih istraživača i datum slijetanja prvog čovjeka.
Onda znamo ime. - Pak. - Skraćeno od Patrick.
Onaj koji je prvi sletio na Carpathiju. P. Baxter koji je poludio i ubio nadređenog.
No, nakon toga je uzletio šatlom znajući da će ga energetsko polje srušiti.
Možda je preživio. - Vidjela se eksplozija. - Nije bilo prave istrage.
Eksplodirao je. - Mogao je preživjeti, izvući se nekako.
11 godina, sam? - Sad znamo da možda i nije bio sam.
Zašto se vratio ovamo? - Ne znam. Ima Cassa i Fleur. Spomenuo je ocean.
Idem provjeriti. - Stella. - Jednom si me zaustavio, ovaj put ne.
Ocean je zatvorena zona. - Ali i mjesto početka sveg života. Moram provjeriti.
Ovo neće biti neugodno.
Izgubili smo se. Nismo se mogli vratiti po mraku.
Dobro smo učinili što smo prespavali ovdje. - Svi će to tako tumačiti.
Jack je preobziran da nam pije krv zbog toga. - Još smo izgubljeni.
Ali, ugodnije je po danu. - Dobro ste spavali, službenici?
Tlo vam nije bilo pretvrdo? Čuo sam vas kako se vrpoljite.
No, ako vas to tješi...
Učinili ste razumnu stvar. - Zašto si nas doveo ovamo?
Trebamo danje svjetlo tamo kamo idemo. - Vodi nas natrag u Forthaven.
Pokazat ću vam više od dijamanata. Idemo.
Ja mogu tvojoj guzici pokazati svoje stopalo.
Tijela. - Kakva tijela?
Dođite vidjeti. Nije daleko.
Trebali bismo se vratiti, saznati tko je.
Da vidimo samo ta tijela. - Vodi nas bez ikakvog cilja!
Misliš da ga ne možemo savladati? Hajde, gdje ti je smisao za pustolovinu?
Jack.
Kamo si ti krenula? - Imamo problem. Zapravo, dva. - Mi?
Znaš onog koji se razbacivao dijamantima? - Da, veselim se drugoj rundi borbe.
Dok vam je odvraćao pažnju draguljima, jesi li saznao tko je?
Tko je? - Možda Patrick Baxter, iz prve ekipe koja je sletjela.
Gdje je? - Izvan ograde. Moramo ga naći - Mi?
Ti nemaš istraživačke vještine. - Jack, molim te, trebam pomoć.
Zašto tako silno želiš ići? - Ima Cassa i Fleur.
Ako su s njim, u velikoj su nevolji.
Idemo.
Dosta mi je ovog. Rekao je da je blizu.
Hej, stari! Stani ili ću ti raznijeti obje noge.
Budi dobra prema meni. Ja vas vodim natrag, sjećaš se?
Nikad nisam bio ovdje. Idemo prema zatvorenoj zoni, zar ne?
Ne idemo unutra. Hej! Uhićujem te zbog kršenja tri zakona.
Bojiš se? - Zbog radijacije? Da, volim svoju kosu i kožu.
Hej, hej!
Bolja je od njegove, to sigurno.
Ne slušajte istraživače! Oni ne znaju ništa.
Kako sam ja preživio tako dugo? - Pomoglo bi da nam kažeš par stvari,
recimo, tko si, čime se baviš...
Bože...
Čini se da imamo problem.
Pohlepa, materijalizam, korijen svega zla.
Kad ljudi prestanu štovati mistično,
brzo to zamijene besmislenom težnjom za baznim metalima i sitnicama.
Prestanite težiti za tim bezvrijednim predmetima.
Možete se okrenuti Univerzalnom duhu koji nas je doveo ovamo.
Vidim da se tvoja pastva povećava.
Mnogi su pokušali potisnuti vjeru, Richarde. Nisu uspjeli.
Neki prijatelji iz Vijeća misle da bih trebao dobiti neki resor. - Da pogodim.
Ne želiš to za sebe, ali zbog pritiska ćeš prihvatiti.
Socijalna skrb. - Taj resor ne postoji. - Upravo to.
To mi zvuči kao izlika da guraš nos gdje god hoćeš.
Samo kad se radi o socijalnoj skrbi. Prestani se mrštiti, Richarde.
Prerano ćeš ostarjeti.
Trebao bi poraditi na svojoj unutrašnjoj harmoniji.
Nadajmo se da ti je dečko blizu, ako ovo pođe po zlu. - Rudi mi nije dečko.
Nemoj im to reći. Reci da si spremna biti njegova skvo.
Možda nam je to jedini izlaz. - Ovo pomaže? Strah.
Dakle...
Možemo proći, ako ja nosim oružje.
U redu je, ne želimo proći. Idemo natrag. - Ne!
Ta mogućnost se više ne nudi.
Jesi li namjestio ovo? - Živio sam kod njih.
Dobri su. Vjeruju mi.
Uz mene ćete sigurno proći.
Dobit ćete oružje natrag kad se maknemo s vidika.
Možete mi vjerovati...
...većinu vremena. - Ne!
Zašto si to učinio? - Tamo kamo idemo ne trebate oružje.
Gdje ti je sada pustolovni duh?
Ide prema obali. - Tamo je otrovno. - Možda zna više od nas.
Rana izvješća nisu bila baš opširna. - Zašto se Baxter vratio? - Nemam pojma.
Što želi? - Nemam pojma. - Kamo vodi Cassa i Fleur? - Isti odgovor.
Vidim zašto si ti glavna policajka.
Ne razumijem zašto bi netko ubio prijatelja i nadređenog.
Ja svako malo poželim zadaviti ovdje prisutnog Rileyja.
Ružan je, nije baš normalan, ali onda se sjetim da je odličan tragač.
Vjerojatno tamo negdje ima mamu koja ga voli.
Baxter je bio prvi čovjek ovdje. - I to ga je pretvorilo u luđaka.
Vjerojatno je glupo tražiti te da nas vratiš.
Vas je dvoje, ja sam ludi starac. Slobodni ste otići odmah, ako želite.
Znaš da nećemo.
Vidim kako razmišljaš... tik-tak!
O čemu razmišljaš? - Kamo nas vodiš?
Kakva su to tijela o kojima pričaš? Kako će ovo završiti?
Brineš li se?
Nemam oružje. Mogao sam jedno sačuvati. - Da. To me brine.
Zbilja silno želiš da idemo s tobom. - Slušam svoje tijelo.
Znam što mi govori.
Ovo je moje posljednje putovanje.
Vodim vas u Raj.
Možete biti Adam i Eva.
Kakva su očitanja? - Dobra. U redu je, zapravo.
Čini se da putuje kroz točke najviše radijacije.
Jesi li već bio ovdje? - Ne. - A do mora?
Isti odgovor.
Mitchell je rekao da je cijela obala radioaktivna. - Često nam je lagao.
Krivo ste postupali s njim. Ti i Tate. - Jesmo li?
Previše omalovažavate ljude. Tako stvarate neprijatelje.
Ako vam ne dopuštamo da budete hrpa poremećenih kauboja... - Dolje!
Vidiš one stijene? Potrčat ćemo tamo. Kreći se lijevo-desno.
Ciljat će na mene, pa ako pogode tebe, to će biti sreća. - Sreća?
Za njih! Trči!
Znaš baratati ovime? Samo to uperi u najbližeg mutanta i povuci okidač.
Ovako?
Otjerali smo ih. - Što ćemo sada?
Ili čekamo dok ne odu, ili čekamo da padne mrak.
Što ima? Obično je gužva u ovo vrijeme.
Svi traže dijamante izvan ograde.
Ljudi gnjave, jer znaju da imam jedan. Sve je poludjelo.
Voda je sva čudna, jer je pola ekipe iz Održavanja otišlo u brda.
Od svega što se moglo pojaviti, moralo je biti nešto što izaziva nevolje.
Patrole istraživača spriječit će bilo koga da ode dalje od šikare.
Službenici osiguranja će oštro kazniti
korištenje alternativne valute umjesto normalnog sustava distribucije.
Trebamo hranu, svjetlo i grijanje, ne beskorisno kamenje.
Ponekad zamišljam da mogu vidjeti Zemlju.
Možemo vidjeti Sunce. - Znaš li gdje?
23 stupnja istočno od sjevera.
Nekad sam ga znala naći. Ne mogu se sjetiti. Gdje je?
Tamo.
Ti si bio pionir leta.
Dio ekipe koja je prva sletjela.
Bio sam.
Prvi čovjek...
...koji je sletio na Carpathiju zvao se Patrick Baxter.
To si ti.
Ne znate vi ništa.
Onda nam reci.
Prvo stvorenje sa Zemlje koje je zakoračilo na Carpathiju
bio je NH koji se zvao Tigger 99.
Bio je uzgojen posebno u tu svrhu.
Svi podaci su govorili da je ovdje gostoljubivo.
Ali netko je morao zaista...
...prvi zakoračiti.
Tigger 99 je krenuo prvi.
Uzgojili su ga bez osjećaja za strah.
Za ničim nije žalio, niti se bojao.
Plesao je dolje za nas.
Nakon 20 minuta ja sam sišao.
Tri sata kasnije bio je mrtav.
Nisu mu dali dobar imunosni sustav.
On je prvi hodao po Carpathiji.
Prehladio se i umro istog dana.
Što se onda dogodilo?
Ostavili su me...
...samog.
I gledao sam ga kako umire.
Proveo sam sljedećih 24 sata pokraj njegovog tijela.
I shvatio sam... da nas planet ne želi.
Je li istina da si poludio i ubio svog nadređenog?
Da si otišao svojim šatlom? Iako si znao da je ovdje let nemoguć.
Najbolje da sad prestaneš pričati.
Rekli su da si ga pretukao do smrti. Bio si mu kum na vjenčanju.
Žao mi je.
Nasreću, nije imao obitelj. No, bio je dobar tragač.
Jesi li ti? - Ne kao Riley. Ali dovoljno dobar.
Misliš li da su otišli? - Da, ali ne daleko.
Ako ih sad ne napadnemo, imat ćemo gerilce za vratom.
Problem s gerilskim ratovima je što ih napadneš, pa oni tebe, i tako bez kraja.
Ne ako im ubiješ vođu.
Zašto si ti ovdje?
Zbog obale.
Što? - Ako ovo završi na obali, želim biti tamo.
Što je tamo osim radioaktivnog mora? - More će mi reći gdje je započeo život.
Stella, previše razmišljaš.
Moraš manje razmišljati.
To će ti puno pojednostaviti život.
Moramo ići, Cass. Uopće mu ne vjerujem.
Ne znam. Nemamo oružja, sasvim smo izgubljeni,
okruženi smo NH-ovima usred radioaktivne zone. - On je ubojica.
Do smrti je prebio nadređenog bez razloga. - Nije nam rekao razlog.
Što ako nas neće htjet odvesti u Forthaven nakon što nam pokaže tijela?
Moramo se ponašati prijateljski. Povezati se s njim.
Lud je. Mogao bi otkačiti svaki tren.
Skoro mi ga je žao.
Ima sve te priče, a nema ih kome ispričati.
Plaši me kako je pričao da nas planet ne želi.
Ovo je naš dom.
Proveo nas je sigurno kroz zatvorenu zonu.
Znaš li što je na kraju nje? - Znam.
Ponekad mislim da ih mogu čuti.
Valove koji udaraju uz plažu...
Volio bih opet vidjeti more.
Slažeš li se?
Da ostajemo?
Čini se da nemamo izbora.
Richarde, naredio si zatvaranje?
Ovim tempom će naše osnovne službe potpuno prestati raditi.
I nije sigurno vani. Vidio sam čak da ljudi vode djecu. - Slažem se.
Rado ću se obratiti ljudima i podržati tvoju odluku.
Zadnji put kad sam ti to dopustio, održao si javnu molitvu.
Sad mi ne moraš dopustiti. Ja sam punopravni član Vijeća.
Sjedit ću s prstom na prekidaču.
Ako čujem riječi "univerzalni" ili "duh", prekidam odmah.
Želiš da obećam? Hajde, Richarde. Ovakav materijalizam
ima loš utjecaj, obojica ćemo se složiti.
To je to, zar ne? Tu ste sletjeli.
Je li to tvoje izbačeno sjedalo?
Mislio sam da sam vidio more.
Navigacija je počela ludovati...
...sva mjerenja su poskočila. Šatl se počeo vrtjeti i padati.
Bum! Stisnuo sam izbacivanje.
Uspješno me izbacilo.
Još sam bio živ.
Nisam se mogao micati.
Obje noge su mi bile slomljene. - Kako si preživio?
Oslobodio sam se iz sjedala i samo ležao ovdje.
Nitko me nije dolazio spasiti.
Ovaj planet nas ne želi.
Ali ovdje smo... Gradimo svoju budućnost.
Pokazat ću vam vašu budućnost prije nego što umrem,
a onda ću vam reći kako da se vratite kući.
Ne želiš umrijeti sam, zar ne?
Uz sav tvoj ponos na to što živiš sam,
želiš biti okružen ljudskim bićima kad umreš.
Čujem ocean.
Uskoro sam kod kuće.
Predsjednik Tate naredio je zatvaranje ograde grada.
Znam da se to možda čini drakonski, čak autoritarno,
ali njegovu mjeru je Glavno vijeće poduprlo u potpunosti.
Loše su ti ime izabrali, Juliuse. Bolje bi ti stajalo Marko Antonije.
Dopustili smo da nas pohlepa i škrtost odvrate od našeg divnog cilja.
Pozivam sve nas da se preispitamo, zavirimo u sebe.
Svjetlo nije u dragom kamenju.
Ono je u svakome od nas.
Sjaj i blještavilo naših ljudskih duša.
Znali su da imam dijamant iz bara. Lopovski divljaci.
Berger je kriv za ovo. - Kako?
Javno je optužio cijelu dijamantnu groznicu.
I u isto vrijeme obavještavao ljude o njoj.
Dvolično i opasno.
Pretjeruješ. - Probudi se!
On gmiže prema vlasti.
Pokušat će se riješiti Tatea i tvoje mame.
Tada će stvari biti mnogo drugačije.
Nakon pada, nisam se mogao pomaknuti.
Nisam mogao naći zaklon ni vodu.
Ležao sam i čekao smrt.
Što se dogodilo? - Moj pas me našao.
Tvoj pas? - Zlatna retriverka.
Donijela mi je drvo da napravim udlage za noge, bilje za jelo,
vodu u čuturici, rekao mi da ne odustanem. - Bio si u groznici!
Halucinirao si!
Bila je kuja.
Zvala se Molly. Napustila me prije nekoliko godina.
Razvedri se.
Imaginarni prijatelji barem ne umiru.
Sve umire.
Sve što postoji umire, ali nema pasa na Carpathiji.
Tvoje razmišljanje je krivo. Tvoj način gledanja na stvari.
Nikad nećeš shvatiti ovo mjesto razmišljajući tako.
Dom.
Ne možemo ovim putem. Očitanja luduju. Izvan skale su.
Onda ovuda. - Valjda, ali to nije put do mora.
Ali nema drugog puta, zar ne?
Možda se vraća kroz vrhove, ne znam.
Proklete mušice!
Kao obadi su, očito ih privlači plava kosa. - Super!
Rekao sam ti.
Plava kosa i veliki mozak. Sama si to tražila.
I mene je! Vjerojatno je bio simpatizer Osiguranja.
Jack...
Jack! Gdje ti je nož?
Gdje te ubo? Da pogledam. Budi miran.
Bože!
Diši.
Adrenalin.
Pomakni se!
Samo diši.
Diši.
To se nikad prije nije dogodilo. - Ne.
Ubodi kukaca mogu biti takvi. - Ludo je.
Ne brini, neću nikome reći. - Hvala.
Ostanite ovdje. Ne vraćajte se.
Tamo imamo život. Dobar život.
I uspomene.
Gdje su ta tijela?
Pođite sa mnom.
Kako si znao gdje je opasnost od radijacije?
Kako se zoveš?
Cass.
Planet mi je rekao, Cass.
Kamo sad ide? Želi da plivamo za njim?
Cijenim to. Ispričajte me na trenutak.
Zatvaranje grada izgleda djeluje. - Dobro.
Baš sam pričao s voditeljicom Obrazovanja. - Vidio sam.
Slaže se s promjenama gradiva koje sam predložio.
Pomalo je dogmatično i ne dopušta konkurentske teorije.
Što se tiče tvog resora. - Da, socijalna skrb. - Uložit ću veto.
Razočaravajuće. - Htio sam ti osobno reći.
Cijenim to.
Shvaćaš da će dvotrećinska većina Vijeća nadglasati tvoj veto?
I ne sumnjam da ćeš njegovati poznanstva da to postigneš.
Ne želim učiniti tvoj predsjednički položaj neodrživim.
Taj trik neće upaliti, Juliuse.
Želiš me maknuti s položaja otkad si došao. Ne kanim ti olakšati.
Nisam ni mislio da hoćeš.
Što ćemo učiniti?
Neka ga more uzme.
Ne znamo gdje smo.
Dolazi plima.
Rekao je da će uzeti plažu natrag.
Što ćemo sad, Cass? - Otići, valjda.
Izgubit ćemo se.
Pa, ne možemo ostati na plaži koja nestaje, zar ne?
Nije više tako čarobno, je li?
Idemo.
Gdje su?
Je li sigurno ovdje? - Očitanja su pala skoro na nulu.
Bingo!
Što je to?
Vremenski stroj.
Gdje su? Što je učinio s njima?
Ovo nije pravi put, nismo ovuda došli.
Ne razumijem, jer ni drugi put nije pravi. Što je?!
Nisam vidjela! Nekakva zmija.
Nema zmija ovdje. - Sigurno?
Možda je bio vražji zlatni retriver!
Idemo natrag na plažu. - Može, čekat ćemo mrak da se ravnamo po zvijezdama.
Možeš to? - Naravno da ne. - Smislit ćemo barem što da učinimo.
Što je to bilo, iz smjera oceana?
Draga moja, to je narančasta signalna raketa za padobrance,
koju često koriste naši dragi kolege istraživači. Idemo? - Da.
Lijepo.
Stella!
Fleur!
Tako smo sretni što vas vidimo! Sigurno ste imali teško putovanje.
Nismo baš. - Znate put natrag?
Naravno da znam. Ja sam istraživač.
Gdje je Baxter?
Valjda mu je srce otkazalo. - Zašto vas je doveo ovamo?
Znao je da umire. Nije htio na kraju biti sam.
Rekao je da će nam pokazati budućnost. - Je li rekao gdje su tijela?
Htio nam je pokazati.
Ponestalo mu je vremena. - Pričekajte. Pogledat ću uokolo.
Plima dolazi, Stella.
Neka se požuri. Želim kući.
Stella!
Moramo krenuti.
Plaža nestaje. Požuri!
Što je to? - Obitelj.
Otac, majka, dijete. Fosilizirani.
Tijela. - Cass! - Nije fantazirao.
Dođi!
Hajde, moramo ići. More će nas odsjeći.
Pogledaj, brzo nadolazi!
Želiš li ih ponijeti? Možda bismo trebali. - Ne.
To je obitelj. Ostavit ćemo ih. - Hajde!
Koliko su bili stari, što misliš? - Ne znam.
Ali... Jesu li bili ljudi ili...? - Isti odgovor.
Ali, nešto me muči. Našla si fosile... čega već.
Čovjeka, hobotnice, kako god bilo.
Živa bića koja smo ovdje vidjeli nisu naprednija od bube koja me ubola. - Da.
Nisam znanstvenik, ali... - Zbilja?
Zar ne bi trebalo biti složenijih oblika života ovdje?
Ne drveća, kukaca i nekoliko ptica. Mislim, gdje su svi nestali?
Baxter je rekao da još ne razumijemo Carpathiju. Ne znamo dobro gledati.
Što je to? - NH-ovi.
Ništa.
Možda je ona zmija koju si vidjela. - Mogla je biti zmija.
Znate da se moramo pobrinuti za NH-ove.
Neću im dopustiti da se izvuku za ono što su učinili Rileyu.
Dobro jutro. Radio Slobodna Carpathia podsjeća vas da dijamanti ne traju vječno.
Nisam obožavatelj zakona, ali drago mi je što su zaključali vrata.
Dijamantu je mjesto u igli koja čini da vinil zapjeva.
Bilo je ludo.
Kao san.
Ali stvarno je.
Još osjećam sol na svojoj koži.
Da.
Takva su mora.
Vratila si se. Drago mi je.
Neuobičajeno si srdačan. - Još misliš da sam lud? - Nisam to rekla.
Možda moramo redefinirati naše shvaćanje natprirodnog.
Možda je ono što je prirodno na Carpathiji drugačije nego na Zemlji.
Dobro. Tu su tvoje halucinacije. - Stella...
Onda vizije. Kako god ih zoveš.
Također smo našli ostatke nekog protoljudskog oblika života.
Koji je očito izumro.
Usredotočimo se na stvarno, za što postoje fizički dokazi.
Ne smatraš moj iskaz dokazom?
Ne mogu naći dokaz koji nije natprirodan, a ne vjerujem u natprirodno. - Ni ja.
Otvaram paket podataka 5.
Ovdje Alchemist za CT10.
Richard Tate nije izvršio svoju misiju i ima samo neke utopističke ideale.
Pobrinut ću se da ni on, ni njegovi pristaše
ne mogu pokazati otpor po vašem dolasku.
U sljedećoj epizodi:
Prijevod: Mila www.prijevodi-online.org