- Următoarea lună nouă? - Luni.
- Disponibilitatea satelitului? - În noaptea aia...
Staţi!
Sato Sat 3 va fi la puterea maximă a semnalului la ora 1:24,
pentru o perioadă de un minut şi 27 secunde.
Pot transfera un condensator mai bun de la telefonul fratelui meu.
Când îl instalez în al meu, timpul de disponibilitate a satelitului
poate fi mărit la patru minute.
Da, încă e destul de puţin pentru genul de apel de care avem nevoie.
De fapt, asta e cea mai lungă ocazie pentru următoarele 35 de zile.
Ei bine, în 35 de zile, luna va fi în pătrar şi în creştere.
Poţi să termini frânghia în şase zile?
- Cu siguranţă. - Ai ezitat.
Dacă este vreun dubiu, trebuie să ştim.
- E vreo problemă? - Nu. Nu e nicio problemă.
Patru bucăţi, doi metri lungime. Voi fi gata.
Bine.
Săptămâna viitoare, terminăm frânghia,
îmbunătăţim telefonul şi depozităm mâncare.
La micul dejun, prânz şi cină,
fiecare dintre noi trebuie să înhaţe o bucată în plus,
din ceva ce nu se strică dacă vom fi fugari mai mult de o săptămână.
Şi săptămâna viitoare, nu ieşim în evidenţă.
Nu ne asumăm riscuri inutile. Nu atrageţi atenţia asupra voastră.
Stăm departe de tuneluri şi de observator.
Doar ne amestecăm în mulţime.
Şi apoi, luni, în acea noapte, ne împachetăm proviziile
şi folosim tot ce am învăţat.
Vom folosi tunelurile pentru a ajunge în pădure.
Vom folosi translatorul pentru gnomi pentru a le urmări mişcările.
Vom trece de cimitirul Ciclopilor şi vom intra pe teritoriul lui Colţ Roşu.
Apoi vom lega împreună bucăţile de frânghie
şi ne vom căţăra în copacii cei mai apropiaţi de gard.
Legăm frânghiile de el, le aruncăm şi sărim pe partea cealaltă.
Vom porni în peninsulă,
până vine timpul să folosim telefonul lui Suki şi să sunăm după ajutor.
Şi atunci...
vom fi scăpat din Tower Prep.
Traducerea şi adaptarea adif @ www.titrări.ro
Tower Prep - S01E11 "Trust"
Corectura: Unq Johnny www.titrări.ro
În regulă, băieţi, trecem la alergări. Toată lumea afară.
A fost frumos.
Bine, băieţi.
Bună dimineaţa, dle Forrest. Pâine prăjită, cereale Fruit Rings
- şi o cafea cu vanilie mare. - Ce bun! Mulţumesc, Şoaptă.
De fapt, există vreo posibilitate de a primi şi un măr?
Un măr, dle Forrest? Eşti Gabriel Forrest?
Poate ai vrut să comanzi un măr glazurat.
Amuzant. Nu... Doar... un măr... acel fruct roşu adorabil.
Aşa de delicios. Două ar fi ideal, dacă se poate.
- Plăcintă cu mere? - Nu, doar un măr,
- periuţa de dinţi naturală. - Prăjitură cu mere.
Dieta mea e chiar aşa de toxică încât e aşa greu de crezut
că eu, Gabriel Lexington Forrest, doresc să comand ceva sănătos?
Am ales merele fiindcă doresc să ţin doctorul la distanţă, dar am înţeles.
Şoaptă, tu eşti şefa, iar dacă asta-i aşa o mare problemă,
cred că voi pleca. Doar... voi pleca.
- Mulţumesc, Şoaptă. - Cu plăcere, dle Forrest.
Şi ştii ceva? Eşti chiar de treabă.
O zi bună... fraiero.
Alo?
E exact la fel ca celălalt.
Ce e desenul ăla de acolo? Am mai văzut câteva prin şcoală.
Cui îi pasă? Peste o săptămână, nimic din ce se întâmplă aici,
nu ne va mai interesa.
Gata de plecare.
Tu eşti?
- Voi fi. - "Voi fi" nu-i destul, Ceej.
Voi fi.
Următoarea adăugire pe serverul site-ului Tower Prep intră online mâine,
ceea ce înseamnă că toţi ne apropiem de termenele limită.
Şi ştiu că toţi avem articole în curs,
dar aş vrea să propun ca cineva să facă o investigaţie jurnalistică rapidă
pentru prima pagină. Avem voluntari?
Aceste şabloane care au apărut... arată precum... nu ştiu...
... un animal distrus.
Ca profesor de artă, mă interesează operele de artă.
Ca cetăţean al Tower Prep, mă interesează să aflu cine este
şi ce înseamnă. Pare ceva clandestin, subversiv.
Cine vrea să îşi dea seama dacă este?
Ian?
Tu m-ai întrebat odată despre mesaje ascunse.
Aceste şabloane par a fi aşa ceva.
Nu, sunt destul de mulţumit cu articolul pe care-l scriu.
- Cred că voi rămâne la el. - "Strategii Defensive la jocul Buffer."
Buffer e... unic la Tower Prep,
aşa că presupun că mulţi pot folosi aceste ponturi despre strategie.
Aceste şabloane sunt deasemenea unice la Tower Prep.
Cred că altcineva ar putea face o treabă mai bună cu povestea asta.
- Asta-i tot. - O voi face eu. Voi investiga.
Fac progrese cu articolul meu
şi, de altfel, sunt sigur că Emily va face o treabă excelentă.
Bine, atunci.
Intră!
Am venit doar să văd dacă ai terminat.
Am cam... rămas în urmă.
Care-i treaba, Ceej? Toţi şi-au făcut treaba.
- Ce se întâmplă cu tine? - E ciudat.
Pot citi emoţiile celorlalţi şi ştiu ce simt ei, dar nu şi pe ale mele.
Ieri, când te-am întrebat de frânghie, de ce ai ezitat?
Era vorba de evadare. Nu sunt sigură...
Nu sunt sigură dac-ar trebui să merg cu voi, băieţi.
Ian, când ieşi de-aici, ai unde să te duci.
Gabe are unde să se ducă.
Lui Suki poate nu-i place unde ar trebui să meargă.
Poate nici nu va merge acolo, dar măcar există un loc.
- Eu cunosc numai acest loc. - Vom merge la părinţii tăi.
Ştiu că tata nu va înţelege dacă am plecat de la Tower Prep.
Şi aşa... nu ştiu ce se va întâmpla cu mine, unde aş putea să merg.
Cu mine.
Vom merge la mine acasă şi vom fi în regulă.
Vom fi împreună, având grijă unul de altul.
- Facem asta... aici. - Da, dar vom fi acolo,
din alegerea noastră... Dar trebuie să-ţi faci treaba şi să termini frânghia.
Ai nevoie de ajutor?
CJ!
- Ian, nu. - Trebuie să vezi asta.
- Nu acum. - Ieşi puţin afară. E important.
- Ce se întâmplă? - Ţi-am spus să rămâi afară.
Salut, băiatu' cu prosoapele. Ce-ai mai făcut?
Ce e-n neregulă, băiatu' cu prosoapele? Arăţi de parcă ai fi văzut o fantomă.
M-a rugat să-l pun în temă cu temele pe care le-a pierdut cât a lipsit.
Tocmai ne pregăteam să trecem la anatomie.
- Unde ai fost? - N-aş putea să spun, Ian.
- Nu-mi amintesc. - Lasă-mă să-ţi reîmprospătez memoria.
Eram jos, în vizuina lui Colţ Roşu şi erau gnomi peste tot.
Nu ai fugit. Nici măcar nu te-ai bătut. Şi sunt aproape sigur că ai spus ceva
ce sună cam aşa... "De asta am venit."
Deci, care-i treaba, Cal?
Spune adevărul sau ce?
Emoţiile îmi înceţoşează citirea lui.
- Ce faci aici? - Ce-i cu atitudinea asta?
Eu sunt cel care ţi-a spus să ai grijă de ea.
- Până te întorci. - Acum m-am întors.
Fără nicio explicaţie despre unde ai fost sau ce ai făcut?
- Opriţi-vă! - Cum ai putut să-l laşi să intre?
- De ce-ţi baţi capul cu tipul ăsta? - E ceva... Cine e?
- Archer, la Director, acum. - De ce? Ce se întâmplă? Ian!
Credeam că eşti fericit aici.
Sunt, dle. Foarte fericit. Ce vă face să credeţi că nu sunt?
Am citit articolul tău despre strategia echipei de buffer.
Părerile tale despre balans şi lucru în echipă sunt foarte aprofundate.
Ei bine, după cum spuneam, această şcoală m-a învăţat multe.
Ian, eşti Segregat?
Nu. E ciudat să o spuneţi aşa, dle, dar nu, nu sunt Segregat.
Pentru asta sunt aici? Chestia asta? N-am făcut-o eu. Nici nu ştiu ce e.
"O alternativă"?
Eşti ultimul care a fost văzut pe hol înainte să apară.
Doar eram la locul nepotrivit, în momentul nepotrivit.
N-am făcut eu acest... Yeti sau ce-o fi... Nu are nimic de-a face cu mine.
Asta e ceea ce unii numesc Colţ Roşu.
E un simbol periculos, periculos pentru şcoală şi pentru tine.
Periculos? Colţ Roşu e doar un mit, dle.
Ştiu că ai avut o experienţă personală, care demonstrează că nu este un mit.
Sper că acela a fost ultimul contact.
- Nu ştiu nimic despre Colţ Roşu. - Ascultă-mă, Ian.
Pentru binele tău, Colţ Roşu nu e un mit, ci o minciună.
Aşa sunt şi Segregaţii. Ei cred într-o minciună.
Dacă vin la tine, evită-i sau... situaţia ta va fi reechilibrată.
Mama ta are dreptate, Ian. E periculos pentru tine.
- Vino! - Ce?
- Vino! - Ce se-ntâmplă?
- Cred că trebuie să anulăm evadarea.
S-o amânăm? Tu nu vezi câte mere am strâns?
- Cal ştie. - Cal? Amice, Cal nu mai e pe-aici.
E dispărut de mult. Şi-n plus, am făcut planul după plecarea lui...
- Şi ai spus că acum el e gnom. - S-a întors.
- L-ai văzut? - Da, l-am văzut... în camera lui CJ.
- Nu mă înnebuni! - Ştiu! Ce face cu el?
Urăsc să fiu purtătorul veştilor rele, dar e evident, omule. Îl place.
Şi nu poţi fi supărat pe asta, fiindcă erau împreună, dinainte să apari tu.
El e acea parte din viaţa ei, iar tu eşti o altă parte, viitorul.
Asta nu înseamnă că ea nu face parte din grupul nostru şi nu vrea să evadeze.
Da, ştiu, Gabe, dar Directorul a insinuat că l-aş fi văzut pe Colţ Roşu.
Singurul martor e Cal. Îţi spun eu. E pornit contra noastră.
Ian, din câte ştim, Colţ Roşu i-a spus Directorului.
Eu i-am spus lui Cal. Când eram în excursie,
am crezut că e ca noi şi vrea să evadeze, aşa că i-am spus ce plănuim,
dar asta a fost înainte să ştiu că el era acolo ca să se alăture gnomilor.
Nu-i mare lucru că ştie caracteristicile planului nostru.
Şi chiar dacă le ştie, cine spune că o să-i dea raportul Directorului?
Bine, dar pentru a fi în siguranţă,
cred c-ar trebui să presupunem că el e împotriva noastră.
Frate, mama ta ţi-a spus că acel apel către ea a fost periculos.
Eu personal, înţeleg asta ca şi cum cineva e în pericol.
Putem fi noi. Pot fi familiile noastre.
În ambele cazuri, nu sunt dispus să-mi asum riscul, anulând evadarea.
Îmi pare rău. Nu sunt dispus. Cel puţin, nu încă.
Credeam că le-am rezolvat pe toate.
Te referi la planul de evadare sau la tine şi CJ?
Noua pagină web este gata şi toţi puteţi fi felicitaţi.
Şi nu doar pentru că fiecare dintre voi a scris articole atât de inteligente,
informative şi pline de pasiune.
Dar mai important decât asta a fost că aţi respectat termenul limită.
Sunteţi liberi.
- Scuzaţi-mă, Artă? - Da.
E ceva ciudat în legătură cu articolul meu. L-aţi rescris?
N-aş schimba nici măcar un cuvânt fără să discut mai întâi cu tine.
Unele din cuvinte se pare că nu-mi aparţin.
Din întâmplare, a fost cenzurat?
Ian, e cuvânt cu cuvânt ce mi-ai dat tu.
"Pătrundere prin defensiva adversarului"
a fost schimbat în "pătrundere în careul advers".
Aici ar trebui să fie "rezistenţa mingii de buffer", nu "obstrucţie".
Ştiam eu.
Cuvintele astea au fost scoase din articolul meu.
Nu ştiu de ce sau cine a făcut asta. Au fost alese la întâmplare.
"Segregare, rezistenţă, revoluţie şi comunitate"?
În regulă! Să începem!
Unde-i Artă? Ea e administratorul site-ului Tower Prep.
- E bine? - Artă a fost... concediată.
- De ce? Ce a făcut? - A sugerat un articol despre şabloane?
Dle Archer, chiar dacă aş şti nu aş intenţiona să dezvălui.
Eu voi fi consultant de acum încolo, aşadar, vă rog să luaţi loc.
Scuze, uşa era deschisă. Poţi s-o închizi?
Uneori, comunicarea se referă la ceea ce nu a fost spus.
Cuvintele care au fost scoase şi cele care nu erau în articolul tău...
... au fost un mod de a comunica cu tine. A fost un cod.
Mi-am dat seama de asta făcând cercetări pentru articolul meu despre şabloane.
De ce ar vrea cineva să vorbească cu mine codat?
- Pentru că ei ştiu. - Ei?
Se autointitulează "Segregaţii".
Şi ce ştiu ei?
Că tu, Gabe, Suki şi CJ plănuiţi să evadaţi.
Să evadăm? De ce ar crede cineva asta?
Pentru că am găsit asta în rucsacul lui Gabe şi pentru că... le-am spus eu.
Ei sunt o forţă de rezistenţă. Oferă o alternativă
între a fi de bunăvoie pregătit pentru ceva sau cineva,
de care nu ştim nimic... sau a rezista şi a lupta indiferent de ce ni se întâmplă.
Connor Owens face parte din Segregaţi?
A fost colegul nostru de cameră pentru puţin timp, dar a evadat.
Face parte dintr-un grup, care încearcă să se infiltreze în şcoală.
El nu face parte din Segregaţi. Iar ei n-au nevoie să se infiltreze în şcoală.
Sunt deja acolo. La asta se referă şabloanele.
Îi anunţă pe studenţi că ei sunt acolo, afară...
... că zvonurile referitoare la Segregaţi şi la liderul lor, Colţ Roşu,
sunt adevărate... şi că există speranţă dacă te alături lor...
Ceea ce am de gând să fac eu.
Unde sunt? Aceşti Segregaţi pot fi o altă opţiune
dacă planul meu de evadare nu funcţionează.
E hotărârea lor dacă te contactează. E pentru siguranţa lor.
Ce zici dacă pentru siguranţa lor, îmi spui unde-i pot găsi
sau îl informez pe Director despre tot ce mi-ai spus.
Nu eşti chiar aşa disperat.
Ba sunt.
Voi, grupul de aici... sunteţi Segregaţii?
Cine te-a trimis?
Emily Wright mi-a spus cum să vă găsesc. Ian Archer.
Emily Wright... ţi-a dat o parolă?
- "Rezistă." - Te rog...
Noi suntem Segregaţii. Construim o forţă de gherilă.
Tu poate ai în plan evadarea, dar noi avem în plan rezistenţa, riposta.
Ei bine, atâta timp cât nu ripostaţi împotriva planurilor mele de evadare,
cred că ne vom înţelege destul de bine.
Planurile tale nu vor funcţiona.
Să te caţeri pe zid... nu se poate.
- De ce? - Pentru că nu există un zid.
Ce tot vorbeşti? Am fost chiar lângă el. Înconjoară şcoala de la est
până la ţărmurile stâncoase ale oceanului, în vest.
Nu. L-ai atins vreodată? L-ai escaladat vreodată?
Nu poţi urca pe ceva ce nu există. Zidul nu există.
Deci... escaladarea e imposibilă.
Tu şi prietenii tăi veţi fi prinşi şi aruncaţi în Campusul de Vest.
Nu putem face multe pentru voi cât sunteţi acolo.
Şi ce faceţi voi aici, în afară de a picta şabloane pe pereţi?
Rezistăm. În curând, această idee va fi pusă în mişcare
şi vom prelua controlul şcolii.
Ştim că eşti la curent cu evenimentele intense
ce urmează să aibă loc la Tower Prep.
E posibil să se întâmple chiar în timp ce tu eşti cu noi.
Ştii că sunt şi alte grupuri care plănuiesc acelaşi lucru.
Ştim.
Alătură-te nouă, Ian. Să cucerim şcoala.
Vom opri computerul ăla şi nu vei mai evada.
Pur şi simplu, vei pleca de-aici... liber.
Şi cât mai durează până puneţi în aplicare planul ăsta?
Nu putem fi siguri.
Phillips... e neînfricat în multe privinţe, dar nu şi când e vorba de a ne conduce.
Cred că a înnebunit. Chiar crede că este Colţ Roşu.
Şi voi spuneţi că ăsta e un bun motiv de a părăsi şcoala,
ca să mă alătur vouă?
Cred că tu ne poţi conduce.
Te-am urmărit, Ian, chiar de când te-au adus aici, cu liftul galben.
Eşti un conducător.
N-ai mult timp ca să te hotărăşti.
Credem că gnomii se apropie de acest loc.
Trebuie să ne mişcăm înainte să ne găsească, în noaptea zilei de luni.
- Tot aveai de gând să evadezi atunci. - Dar părinţii mei pot fi în pericol acum.
Ian, zidul nu există. Noi suntem calea de evadare.
Lăsând asta la o parte... Colţ Roşu m-a salvat de gnomi şi apreciez asta.
Archer... Prietenii tăi sunt bineveniţi.
Dar dacă nu apăreţi în noaptea ce va urma, acţionăm cu sau fără voi.
Îi vom găsi pe cei care sunt mai disciplinaţi.
Aşadar, eşti Segregat?
- Nu ştiu. Tu eşti? - Voi fi mâine, la noapte.
- Voi fi una de-a lor până ajungi tu acolo. - Mulţumesc pentru ajutor, Emily.
Nu ştiu dacă voi fi acolo. Nu depinde numai de mine.
Ce te reţine?
Conrad a spus că poţi s-o aduci şi pe ea, aşa că adu-o.
În regulă, n-ai fost în excursie. Atunci, unde-ai fost?
- Am fost să mă întâlnesc cu Segregaţii. - Ce?
Gabe, nu văd cum am putea evada singuri pentru un timp,
nu cu Cal supraveghindu-ne, aşteptând să facem următoarea mutare.
- Avem doar şansa asta la dispoziţie. - Da. Dar, Ian, nu ştim.
Cal ar fi putut fi alungat de către gnomi sau ar putea avea memoria ştearsă...
Nu ştiu, omule. Doar că...
Singura persoană care-l poate citi pe Cal pentru a afla dacă mai e gnom e CJ,
dar chiar şi ea nu ştie dacă ne putem încrede în asta.
Vreau s-o cred, Gabe. Chiar vreau.
Fii serios! Nu în ea nu ai încredere. Este vorba de situaţie.
Recunoaşte. E din cauză că ea îl place pe Cal.
CJ pe care o cunosc eu n-ar fi împreună cu Cal,
dac-ar şti că ne spionează sau că e gnom.
Sau, cel puţin, ne-ar spune. Aşa ştiu eu că pot avea încredere-n ea.
Mă alătur Segregaţilor, bine?
Dar numai dacă le întrebăm, mai întâi, pe CJ şi Suki.
Ele nu trebuie să facă provizii...
Dar după ce-am trecut prin atâtea? Le datorăm asta.
- Plănuieşti să evadezi? - Ştii bine că da.
Cu Emily?
În locul meu?
Chiar de-ar fi aşa, mi-e teamă că n-aş putea să-ţi spun,
nu atâta timp cât eşti aşa apropiată de Cal.
El spune că nu-şi aminteşte că a fost gnom,
că s-a alăturat lor sau de ce s-a alăturat. Nu ştiu ce s-a întâmplat cu el.
Bine... O să risc şi-ţi voi spune ceva,
un secret din care sper să faci şi tu parte,
dar chiar dacă intri sau nu, dacă gnomii şi Cal apar,
voi crede că de la tine au aflat. Voi crede că tu i-ai spus, CJ.
Înţelegi?
Sunt nişte puşti, care au fost elevi la Tower Prep.
Se autointitulează Segregaţii şi plănuiesc un fel de atac asupra şcolii.
Ei nu fac parte din grupul lui Connor. E cu totul o altă mâncare de peşte.
Dar reprezintă o altă opţiune pe care o avem, ca să evadăm.
Ne putem alătura lor, cu abilităţile şi numărul lor,
pentru a-i ajuta să preia controlul asupra şcolii.
Şi, nu, Ceej, nu evadez cu Emily, dar ea s-a alăturat lor.
Sau putem rămâne la planul nostru. Plecăm mâine, la noapte...
şi speram că Cal nu e gnom
şi că n-a descoperit caracteristicile planului nostru.
Deci oferta rămâne valabilă... ca atunci când ieşim, să pot veni cu tine?
Să fiu cu tine?
Oferta va fi mereu valabilă, CJ.
Cal...
- Nici eu n-am încredere-n el. - De ce?
Nu pot să-ţi spun. Te rog să respecţi asta.
Atunci, singura opţiune pentru mine, Gabe şi Suki e să ne alăturăm Segregaţilor.
Îţi voi da ceva timp să te decizi dacă vrei să mergi cu noi.
Am ştiut ce decizie voi lua, Ian...
... încă din prima ta zi aici.
Avem vreo două ore ca s-o ştergem. Va fi întuneric când vom ajunge acolo.
- Eşti pregătit? - Da.
Mă gândesc că asta ne va limita mobilitatea, Moş Crăciun.
Da.
Poftim!
Sunt gata.
Mai am nevoie de puţin timp. Ne întâlnim acolo.
Bine.
Bună! Voiai să trec pe-aici?
Am telefonul prin satelit. Tu ai... translatorul de gnomi.
CJ întârzie. Crezi că s-a răzgândit?
Nu putem întârzia. Segregaţii vor crede că ne-am răzgândit.
Să mergem!
Trebuie să recuperăm timpul sau vom rata întâlnirea. Hai!
Ar trebui să ne întâlnim cu ghidul aici. Sper că n-a crezut c-am renunţat.
E cineva?
Haide, pe-aici!
E cineva?
Emily!
Au plecat. Au plecat fără noi! De ce-ai întârziat atâta?
Ian...
N-am mai văzut niciodată un gnom singuratic.
- De obicei, umblă în haită. - Ştiau că Segregaţii sunt aici.
I-au anihilat, iar ăsta s-a întors pentru noi.
- Nu-i aşa, Cal? - Nu i-am spus nimic, Ian.
Jur, nu i-am spus nimic lui Cal. Cal, nu face asta!
- Am spus... nu-i aşa, Cal? - Nu!
Opreşte-te!
CJ...
Nu i-am spus lui Cal. N-am făcut-o, Ian.
Ăsta nu e Cal. Nu l-am mai văzut pe puştiul ăsta în viaţa mea.
Poate ne-a auzit şi s-a întors.
Ai spus că dacă apare Cal sau vreun gnom, mă vei învinovăţi pe mine.
Aşa am spus? După felul în care te-ai comportat acum, mă îndoiesc.
Uite, îţi spun ceva... Ca să mă revanşez,
când vom ieşi de-aici şi toate astea vor fi trecut,
când ajungem la mine acasă, voi dormi pe canapea,
iar tu poţi să iei camera mea.
Au dispărut toţi! Toţi Segregaţii au dispărut!
- Emily, deasemenea. Era cu ei. - Nu ne mai putem alătura Segregaţilor.
Directorul ştie de noi,
ceea ce înseamnă că nu mai putem evada aşa cum am plănuit iniţial.
Ne-au fost luate toate opţiunile. Ce vom face acum?
Unde-ar fi putut să se ducă?
Cine-ar fi putut să-i facă pe toţi să dispară?
Am rezolvat problema cu Segregaţii. Situaţia a revenit la normal.
Mulţumesc, dle Director.
Mulţumesc.
Şi... Archer?
Ian Archer a fost înfrânt, dar nu pentru mult timp.
Traducerea şi adaptarea adif @ www.titrări.ro
Corectura: Unq Johnny www.titrări.ro