Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Din episoadele anterioare.
Când e ucisă soţia, în 90% dintre cazuri soţul e vinovat.
Boyd Fowler. Pasiuni: realizarea potenţialului
şi păstrarea femeilor în formol.
A văzut totul.
Asta au păţit fetele precedente.
Boyd n-a fost singur. Au fost şi alţii.
Ultima târfă nenorocită... e în viaţă.
Cineva a încercat să le mute pe fetele din butoaie.
- Unde e şoferul? - A plecat.
Înseamnă că încă îl mai pot găsi.
Crezi că unii oameni merită să moară?
Unii oameni nu merită să trăiască.
Îl cheamă Cole Harmon.
Dacă se va sfârşi prost, poţi să-mi spui de pe acum?
- Ţi-am găsit de lucru. - Ce anume?
Să te interesezi de cineva. Dexter Morgan.
L-am suspendat pe Quinn ca să-l protejez pe fratele tău.
Am avut încredere în tine.
Şi cât mi-o trăgeai,
răspândeai porcării despre fratele meu, fără să ştiu.
Să te ia naiba!
Dai înapoi pentru că te culci cu sora tipului ăstuia.
- Avem rezultatele analizei de sânge. - Emily Birch.
Nu e o victimă. E în viaţă.
Au trecut aproape 20 de ani. Pe atunci îl chema Eugene Greer.
El e Jordan Chase?
Cu Lumen, sunt un alt om.
În ochii ei... nu sunt deloc un monstru.
Mă bucur că n-ai atins-o pe niciuna.
De ce?
Testul ADN te va exonera şi vei rămâne doar al meu.
E posibil să avem de-a face cu un justiţiar.
Una dintre victime a scăpat şi-i ucide pe răpitorii săi.
Poate că a fost ajutată de soţ, de prieten...
Vei mărturisi totul.
Liddy!
Liddy, sunt Quinn. Începi să mă scoţi din sărite.
Ai zis că nu o vei ucide.
Lumen!
DacÄƒ voi avea parte doar de soiul Äƒsta de iubire?
Din cea care se sfârşeşte în sânge?
Unde eşti?
Ai mai trecut prin asta, Dexter.
Nu-i nevoie să-ţi mai spun cum s-a terminat.
- Cu moartea Ritei. - N-am uitat.
Nu-ţi vor prea fi de folos fără Jordan.
- Îl voi găsi. - Cum?
Toate fetele au fost violate şi torturate în acelaşi loc.
Sunt aproape sigur că acolo o duce pe Lumen.
"Aproape sigur". Eu zic că mergi la ghici.
E mai mult decât atât. Jordan e ca mine.
E dependent de ritualul său.
Deb a făcut o listă cu toate proprietăţile lui Jordan.
- Trebuie să fie pe una dintre ele. - Iar presupui, Dexter?
E tot ce am.
Lumen mă vede aşa cum sunt de fapt şi nu mi-a întors spatele.
Nu mi s-a întors împotrivă. Mi-aş putea trăi viaţa alături de ea.
N-o voi lăsa să moară.
Surpriză!
- Dexter! - Ce faceţi aici?
- A fost ideea lui Astor. - Am zis să-ţi facem o surpriză.
Să sărbătorim aniversarea lui Harrison aici, în Miami.
- Eşti surprins? - Şi-ncă cum!
De dimineaţă i-am tot zis că îşi va vedea tăticul.
Nu putea să doarmă, atât de încântat era.
- Se bucură mult să-şi vadă tăticul. - Şi nicio grijă. Nu vom sta la tine.
Ne-am luat cameră la Econo Lodge, în capătul străzii.
- Vrei să iei micul dejun cu noi? - Da! Haide, Dexter!
Aş vrea, dar am o problemă la muncă. Trebuie neapărat să plec.
Astor şi Cody voiau să te roage ceva.
Putem vorbi mai încolo? Chiar n-am timp acum.
Tot drumul mi-au împuiat capul cu tine. Nu durează mult.
- Ce este? - Vrem să stăm cu tine la vară.
Se poate, Dex? Ne e foarte dor de tine!
Sigur că se poate!
Şi mie mi-e dor de voi.
Avionul personal al lui Chase a fost alimentat şi aştepta.
Pilotul era pregătit şi nu ştia unde să meargă
pentru că Chase n-a mai ajuns la aeroport.
- Ai fost acasă la el. - Şi la birou.
Probabil ştie că e în vizorul nostru. S-a ascuns sau e pe fugă.
Vreau să-l dau în urmărire, să lansăm plasa. Poate îl prindem.
Ne trebuie un mandat de arestare
şi niciun judecător nu ni-l va da fără suficiente probe.
Trebuie să încercăm.
Nu-l putem lăsa pe nenorocit să ne alunece printre degete.
Am putea să-l supraveghem.
Îl găsim şi-l urmărim nonstop până strângem destule probe.
Minunat!
- Unde ai fost noaptea trecută? - Am avut nişte probleme.
Am auzit despre Chase. Jigodia a dispărut?
Da, dar LaGuerta a fost de acord să-l filăm.
Crezi că... amorezii tăi justiţiari au ajuns la el?
Nu-l pot ucide pe Jordan Chase ca pe Boyd Fowler.
Ăsta nici nu se pişă fără să-l ţină o gardă de puţă.
- Deci cursa continuă. - Ce cursă?
Să vedem care cuplu ajunge mai întâi la el.
Noi sau justiţiarii. Dacă sunt, într-adevăr, un cuplu.
Dacă noi am fi un cuplu.
Acum nu pot presupune nimic.
Mă duc să revăd înregistrările violurilor.
- Pentru ce? - În caz că ne-a scăpat ceva.
Sau poate găsesc vreo probă care să-l incrimineze pe Jordan.
Bună, Dexter. Mă bucur să te aud.
Orice ai avea de gând să faci, nu e nevoie.
- Putem rezolva cumva. - Bună încercare.
- Ce vrei să spui? - Abordarea neutră.
Dar nu funcţionează. Eşti stresat. Glasul te trădează.
- Înseamnă mult pentru tine, nu? - Da.
Cred că e groaznic să treci din nou prin asta.
Ţi-ai pierdut soţia, femeia pe care o iubeai.
Şi acum pe Lumen... Este...
Probabil ţi se pare că e un blestem oribil.
Ia-o cum vrei. Doar ascultă-mă. Mă voi preda ţie.
Îţi mulţumesc pentru ofertă, dar trebuie să te refuz.
- Atunci spune-mi ce vrei. - Am ceea ce vreau.
Şi cu cât zăbovesc mai mult la telefon,
cu atât îţi sporesc ţie şansele de a mă găsi.
- Deci conversaţia s-a încheiat. - Jordan...
Tic, tic, tic, Dexter.
E sunetul vieţii lui Lumen, care se scurge.
Deci Lumen e încă în viaţă.
Dă-mi drumul!
Bună.
Fructe?
La naiba.
Jordan Chase!
Hai, hai..
Ce naiba e asta?
Proprietăţile imobiliare ale lui Jordan.
Lumen trebuie să fie pe una dintre ele.
- Bună. - Bună.
Ai descoperit ceva despre Jordan?
Nu chiar. Cu o excepţie. Vezi asta?
Vezi cum Cole se tot uită la cineva aflat în spatele camerei?
Da. Ai dreptate.
Şi nu-i singurul. În toate înregistrările,
ticăloşii ăştia se uită la cineva
de parcă ar aştepta aprobarea lui sau instrucţiuni.
- Crezi că se uită la Jordan? - Cine altcineva ar putea fi?
Aşa îşi câştigă el existenţa. Le spune oamenilor ce să facă.
Le spune cum să-şi trăiască vieţile.
Ştiu că nu-i o probă propriu-zisă, dar simt că el e acolo.
N-ar trebui să te mai uiţi la ele.
Sunt nevoită să mă uit.
Înţeleg prin ce-au trecut victimele, sau măcar o parte.
Ştiu cum e să fii răpită de un ticălos bolnav la cap...
Nici nu-i poate rosti numele. Rudy. Fratele meu.
...Să ştii că vei muri.
Asta fac eu? Îi blestem pe toţi cei din jurul meu?
Trebuie să muncesc. N-aş suporta ca Jordan să scape nepedepsit.
Ştiu.
O proprietate comercială.
Un centru comercial. Apartamente. Parcări.
Ai ţine un ostatic acolo timp de două săptămâni?
- Unde, lângă gogoşerie? - Locurile sunt prea circulate.
Jordan trebuie să aibă şi alte proprietăţi.
- E chiar sub nasul tău. - Ce anume?
Aminteşte-ţi de ţintă, de locul de unde vine,
de cine a fost.
Nu l-a chemat mereu Jordan Chase.
Arhivele regionale.
Sunt Dexter Morgan de la Poliţia din Miami.
Vreau să verific un act de proprietate.
- Nume. - Eugene Greer.
- Pe litere. - G-R-E-E-R.
Sunaţi din nou mâine dimineaţă.
Nu, e o urgenţă. Îmi trebuie imediat.
În ecuaţia asta nu intră cuvântul "imediat".
Am o grămadă de rahaturi în faţă şi toate sunt urgente.
Aici nu-i vorba de vreun constructor care nu-şi depune actele la timp.
E în joc viaţa unei femei.
Dacă nu mă ajuţi imediat, va muri
şi tu ai fi putut face ceva pentru a o salva.
Pricepi? Nu suportă amânare.
Vreau să fiţi atenţi.
- Alo? - Da. Bine.
Am numărul dumneavoastră. Vă sun imediat ce aflu ceva.
Mulţumesc.
Plecăm imediat spre Bayfront Park.
Un ofiţer a fost împuşcat. Stan Liddy.
- Liddy? - Da. E mort.
Ce ştim, locotenente?
Un pieton a văzut că se scurgea sânge dintr-o dubă parcată şi ne-a sunat.
Înăuntru a fost găsit cadavrul lui Liddy.
Morgan, Quinn, voi conduceţi ancheta. Luaţi cu voi pe oricine doriţi.
În afară de mine.
Dexter, ia-ţi trusa. E mult sânge.
Asta e tot, oameni buni.
E pe cealaltă parte a golfului, aşa că vom lua o barcă.
Ia-ţi echipamentul şi vino.
Dex. Sânge.
Cu cât rezolvăm mai repede,
cu atât mă pot întoarce mai curând la ancheta asupra lui Chase.
Îmi pare rău. Nu te poţi odihni aici.
Ştiu că eşti obosită, dar mai avem puţin.
Nu! Nu!
Nu! Nu! Nu!
Jordan a răpit-o pe Lumen de 12 ore.
Cu fiecare secundă pe barca asta, mergând cu viteza melcului
spre scena crimei mele, el o duce mai departe de mine.
Soarta nu mi-e prea prielnică.
Eşti bine?
Ştiu că erai prieten cu Liddy.
L-am ajutat în câteva rânduri, dar n-aş spune că eram prieteni.
Păreai cam palid când am plecat de la secţie.
Sunt bine.
- Ai idee ce-ar fi putut păţi? - Habar n-am.
Şi tu? Ai vreo ipoteză?
N-am examinat încă scena crimei.
Dă-ţi cu presupusul.
Am auzit că Liddy era cam dubios. Poate i s-a întors ceva împotrivă.
Tot ce se poate.
Locotenente, trebuie neapărat să vezi ceva.
Fir-ar să fie! Cineva l-a "aranjat" bine.
- Ţi-ai luat toată trusa, Dex? - Da. Şi echipamentul de ucis.
Dacă nu te simţi în stare, o pot face eu.
- Ce este? - Nu ştiu cum s-o spun.
- Ce să spui? - Quinn, vino cu mine, te rog.
- Ce se întâmplă? - Nu-i nimic, Deb.
Ai de anchetat o crimă. Treci la treabă.
În dubă se pare că se află echipament de supraveghere.
Ce naiba pândea Liddy?
Pe mine.
N-avem de unde şti. N-a lăsat nimic.
Ucigaşul îşi acoperă urmele.
Dacă-l găsim pe cel pe care-l urmărea Liddy,
îl vom descoperi pe ucigaş.
Poliţia a găsit mobilul lui Liddy.
Ultimele lui cinci apeluri au fost către tine.
- Îmi spui despre ce-i vorba? - Avea demonii lui, locotenente.
Concedierea nu l-a ajutat
şi avea nevoie de cineva care să stea să-l asculte.
Eram singurul prieten care-i mai rămăsese.
Dar trebuie să te fi sunat cu un motiv.
- Care? - Nu am răspuns...
Înseamnă că ţi-a lăsat mesaje. Trebuie să le ascult.
Dle detectiv...
Ăsta pare să fie sânge.
Quinn, ai face bine să vorbeşti.
Nu cred c-ar trebui să mai spun ceva până nu vorbesc cu un avocat.
Un avocat?
Îmi pare rău, locotenente.
Poţi vorbi cu avocatul tău la secţie.
Însoţeşte-l pe Quinn înapoi la secţia de poliţie.
Dexter?
Sângele n-a fost împroşcat.
A fost lovit o singură dată, de cineva care se pricepea.
Mă bucur să văd că măcar ceva mi-a ieşit cum trebuie.
Sânge scurs din inerţie.
Probabil că era ţinut la pământ când a fost înjunghiat.
A murit pe loc.
Deci ucigaşul ştia ce face.
Mie aşa mi s-a părut.
- Ai idee care e motivul? - Deloc.
Ai terminat?
Da. Trebuie să ajung la laborator, să mai fac nişte teste.
Bine.
Doar mie îmi pasă de afurisita asta de crimă?
- Alo? - Am găsit ceva.
Eugene Greer are o singură proprietate.
E înregistrată drept Tabăra de Copii River Jordan.
A intrat în faliment în urmă cu 20 de ani.
O tabără.
Jordan a dus-o pe Lumen acolo unde a început totul...
cu Emily.
- Mai sunteţi acolo? - Da. Ai adresa?
Muralia Road nr. 1530.
- Mulţumesc. - Oricând.
Unde se duce Quinn?
- La secţie. - De ce?
Se pare că e implicat în uciderea lui Liddy.
- Ce idee creaţă! - Da, ştiu.
- Dar a cerut un avocat. - Un avocat?
Quinn ţi-a zis ceva despre Liddy despre care ar trebui să ştiu?
Nu. Nimic.
- Mă duc să vorbesc cu el. - Nu!
Vei rămâne aici şi-ţi vei face treaba.
Sper să mă înşel în privinţa lui,
dar acum trebuie să procesăm locul crimei
şi să aflăm ce s-a întâmplat de fapt.
Mai ţii minte locul ăsta? Ar trebui să te simţi ca acasă.
Nu-ţi face griji. Îţi vei aminti totul.
- Ce-mi vei face? - Ce crezi?
Voi doi mi-aţi dat de ales?
Am vorbit cu Dexter.
I-am spus că eşti în viaţă...
La ananghie. L-am motivat.
Oare va veni după tine?
Tu ştii cel mai bine, dar eu cred că o va face.
Şi apoi?
Va fi o reuniune fericită. Cu toţi trei.
Te-ai schimbat de când te-am văzut aici ultima oară.
Ştii asta?
Ai o expresie ciudată...
De la el ai învăţat asta?
Credeam că-ţi place doar să te uiţi.
Ştiu. Poate că mă schimb, la fel ca tine.
Unde-i Quinn?
În camera de interogatorii. Îşi aşteaptă avocatul.
- A zis ceva? - Nu. Şi nu-l ajută deloc.
Cum adică?
Numele lui e trecut pe cererea depusă pentru echipamentul
găsit în duba lui Liddy.
Şi amprentele din maşină?
Pe lângă ale lui Liddy, erau doar ale lui Quinn.
Vreau să vorbesc cu el.
Poţi încerca. N-a vrut să discute cu noi.
N-ar trebui să fii aici, Deb.
LaGuerta spune că ai cerut un avocat.
Aşa-i.
Înainte să ajungă avocatul aici, de ce nu-mi spui ce se întâmplă?
Mai bine mi-aş ţine gura.
Nu ţi-o cer în calitate de detectiv,
ci ca persoana cu care trăieşti, pe care ai zis c-o iubeşti.
Cred că merit să ştiu ce dracu' se întâmplă.
Pot să-ţi spun doar că nu l-am ucis pe Liddy.
- Dar ai fost acolo. - Nu-i aşa cum pare.
- Acum se pare că l-ai ucis. - Ştiu.
Dacă n-ai făcut-o tu, atunci cine a fost?
Nu mai pot spune nimic. Îmi pare rău.
Nu-ţi cere scuze. Spune-mi adevărul!
Ar trebui să-l cauţi pe Jordan.
Jordan Chase te aţâta la telefon, sperând să faci o greşeală.
- Te va aştepta. - Ştiu.
Trebuie să fii în alertă. Nu ştii ce-ţi pregăteşte.
Acelaşi lucru pe care-l pregătesc eu pentru el.
Da, dar pe teritoriul lui.
Nu-ţi subestima din nou adversarul, Dexter.
Poţi să ai şi tu încredere în mine, măcar o dată?
La naiba!
Surpriză.
Ridică-te.
- Eşti bine? - Da.
- Pari obosită. - Mulţumesc.
Cum am zis, vom şti mai multe
după ce Dexter testează sângele de pe pantoful lui Quinn.
- Între timp, ai puţină credinţă. - Credinţă?
Cum vrei să-i spui tu. Nu te gândi la ce-i mai rău.
- Dnă detectiv Morgan? - Da.
Îmi pare rău că te deranjez. Rezultatele filajului.
- Să le las pe birou? - Nu. Ce scrie acolo?
Cineva spune că l-a văzut pe Jordan Chase.
- Un vânzător ambulant? - Da. Pe Muralia Road.
Ciudat este că declara c-a auzit sunete din portbagaj.
De asta ne-a sunat. Ştiu, sună neverosimil.
Da. Poate mă voi interesa. Mulţumesc.
Era inevitabil.
Doi oameni aflaţi la pământ,
trecând printr-o intensă experienţă împărtăşită
şi având un inamic comun.
Fac mereu asta la seminarele mele. Creează legături profunde.
Sigur simţiţi că e ceva între voi, poate chiar dragoste, nu-i aşa?
Dă-i drumul.
Ţi-ai pierdut soţia, pe Rita. Sigur te-ai simţit vinovat.
Credeai că dacă o ajuţi pe ea vei compensa pierderea?
Nu.
Atunci ce era în mintea ta? Te considerai un erou?
Nu poţi salva un lucru ca să-l îndrepţi pe altul, Dexter.
Nu aşa e rânduiala în lume.
Mă tot uit la astea şi nu mă pot împiedica să cred
că ai un soi de măreţie.
Apoi mă uit la tine şi văd că nu eşti cu nimic diferit
de idioţii care participă la seminarele mele.
Sunt absolut pierduţi.
Vă voi scăpa de suferinţă.
Pe amândoi.
Nu! Nu!
El era. Tipul de la televizor. Jordan Chase. Aştepta la semafor.
- Aştepta la semafor? - Da.
Şi sunetele din portbagaj?
Jur că după chestia asta o să fac cursuri de spaniolă.
- Sunetul din... "portbagajo"? - Da!
Avea ceva acolo care făcea...
- Bang, bang, bang din portbagaj? - Da.
În ce direcţie?... Unde s-a dus?
Ce e într-acolo? Ce?
Nu mare lucru. O tabără de copii.
Un "campamento". O tabără?
- Da, o tabără. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
O să vrei să fii treaz la asta.
Cum zici tu? Ca să trăieşti clipa prezentă?
Deci ascultai?
Am auzit cuvintele, dar, sincer...
Gândeşte-te cine e sursa.
- Tu ar trebui să o faci. - Eşti de acord?
- E al tău. - Te rog...
Te porţi de parcă o poţi face într-un fel politicos,
de parcă ar exista nişte... reguli de politeţe.
Crima e crimă, Dexter.
Hai să fim sinceri măcar în privinţa asta.
Şi tu eşti sincer... Eugene?
Crezi că asta-i o insultă? E un compliment.
Îmi aminteşte cât de departe am ajuns.
Cât de departe?
Te-ai întors de unde ai plecat,
doar că de data asta eşti legat de o masă.
- Eu m-am schimbat. - Vei fi, în curând.
Nu doar eu. Şi tu, Lumen.
- N-ai voie să-mi spui numele. - Serios?
Dacă nici noi trei nu ne tutuim, atunci cine are dreptul s-o facă?
Uită-te la tine. Şi tu te-ai schimbat. Eşti frumoasă.
Şi ştii ceva?
Dacă nu m-ai fi întâlnit, n-ai fi ştiut ce zace în tine.
- N-ar fi "zăcut" nimic în mine. - Dar acum este acolo!
Taci!
E uimitor. Tu ar trebui să-mi mulţumeşti.
Nici gând.
Te-am urmărit cu mare grijă ultima oară când ai fost aici.
Te fereai şi plângeai!
Asta nu-i doar pentru mine, ci pentru toate victimele tale.
Chiar şi pentru Emily.
Auzi? Auzi?
Îmi pare rău. Ştiu că nu aşa trebuia făcut.
În privinţa asta avea dreptate. Nu există vreo metodă politicoasă.
Poate ar trebui să lăsăm cadavrul aici.
Nu ne trebuie o anchetă de crimă. Noi vrem împăcare.
Şi o să dispară, precum ceilalţi?
Nu. Maşina lui Jordan e în faţă. O vom folosi ca să mutăm cadavrul.
Apoi, poate peste vreo lună, vom anunţa poliţia.
Toţi vor şti ce a făcut.
Nu mişcaţi. Nu îndrăzniţi să mişcaţi!
Orice aţi ţine în braţe, daţi-i drumul imediat.
Amândoi!
Ştiu cine eşti.
Numărul 13.
Ştiu ce ţi-au făcut. Am văzut înregistrările.
Le-am văzut iar şi iar.
E o minune c-ai supravieţuit. Un nenorocit de miracol.
Şi tu, oricine ai fi, ştii ţi tu asta.
V-am zis să nu mişcaţi!
Poate-i adevărat că unii oameni merită să moară,
dar sunt poliţistă şi nu iau eu decizia asta,
aşa că voi anunţa prin staţie.
Într-o oră, locul ăsta va fi împânzit de poliţie.
În locul vostru, aş dispărea până atunci.
Nu ştiu ce-ai făcut sau nu.
Şi ai motivele tale să nu spui nimic.
Dar nu te judec. Nu te pot judeca.
Nu mai am dreptul.
Ce vrei să spui? S-a întâmplat ceva?
Da. O grămadă.
Şi nu înţeleg multe lucruri.
Ştii cum spune LaGuerta mereu că totul e complicat?
Încep să o cred.
- Mă bucur că eşti aici. - Da?
Mai mult decât ştii.
Voi fi aici, orice s-ar întâmpla.
Te-ai gândit vreodată că vom ajunge aici?
- Tu nu? - Nu cu adevărat.
O vreme n-am fost sigură.
E aşa cum a zis sora ta. E un miracol.
E un afurisit de miracol.
Acasă?
Credeam că te pregăteşti de aniversarea lui Harrison.
LaGuerta a zis că nu suportă amânare.
A mai zis şi că ai rezolvat cazul fetelor din butoi.
Nu l-am rezolvat.
Am găsit doar locul unde au filmat DVD-urile,
tabăra unde s-a întâmplat totul.
Jordan e în continuare dispărut. La fel ca restul suspecţilor.
Crezi c-a fost mâna justiţiarilor tăi?
Poate.
Măcar atunci am fi siguri că e mort.
E doar o teorie nebunească.
Şi de asta ce zici?
Sângele de pe pantoful lui Quinn e al lui Liddy?
Încă nu l-am verificat.
- Crezi că-i al lui? - Nu ştiu.
Ai impresia că îl cunoşti pe un om
şi apoi se dovedeşte că nu-i aşa.
Crezi că e un poliţist bun şi apoi...
face ceva.
Nu ştiu.
Spun doar că nimic nu e atât de simplu pe cât pare.
- Ai dreptate. - Anunţă-mă imediat ce ştii sigur.
Ştiu deja.
Te-ai trezit! Am adus nişte chestii pentru clătite.
Nu ştii asta despre mine,
dar sunt un expert în arta micului dejun.
Petrecerea e astăzi. Aniversarea lui Harrison.
În sfârşit îl vei cunoaşte pe Cody. De fapt, vei cunoaşte multă lume.
Pe toţi cei de la secţie.
Şi copiii vor să rămână aici pe toată perioada verii,
aşa că ar trebui, probabil, să vorbim despre asta.
Ce-i? Ce este?
N-am dormit deloc azi-noapte.
Mai întâi m-am întrebat ce s-a întâmplat cu mine
şi apoi m-am întrebat cum să fac să îţi spun.
Ce să-mi spui?
Trebuie să plec.
- Poftim? - Astăzi.
- Nu poţi. - Trebuie.
Văzând trupul lui Jordan Chase înghiţit de ocean...
ceva s-a întâmplat cu mine.
Toată noaptea am încercat să-mi dau seama ce anume
şi am încercat să mă agăţ de acel sentiment.
Dar de dimineaţă... mi-am dat seama că dispăruse.
N-o mai simt... Nevoia.
Pasagerul ei Întunecat. A dispărut.
Spune ceva.
Te rog. Orice.
Doar... vorbeşte cu mine.
- Nu pleca. Nu o poţi face. - Nu vreau să o fac.
Atunci nu pleca. Rămâi aici.
Nu mai pot continua... cu ceea ce am făcut noi.
Nu eşti obligată să o faci.
Însă tu, da. Nu-i aşa?
Amândoi ştim asta.
Aşa eşti tu.
Ai dreptate.
Ai dreptate cu tot.
Nu suntem la fel.
- Îmi pare atât de rău. - Să nu-ţi fie.
Nu regreta c-a dispărut întunericul.
Îl voi purta eu în suflet, în locul tău. Pentru totdeauna.
Îl voi ţine alături de al meu.
La mulţi ani, Harrison.
- Aniversare fericită! - Mulţumesc.
Doar că nu-i aniversarea noastră.
Te-am văzut. Cu Deb. Dându-ţi toată silinţa.
Mă faci să-mi doresc să-ţi urmez exemplul.
Ce-ar fi să mai încercăm o dată? S-o luăm de la început?
Da.
Dexterous.
Dex, fii sincer cu mine.
E ciudat să aduci pe cineva la prima aniversare a cuiva?
Nu, Vince. Mă bucur că ai venit cu ea.
Nu mă refeream la mine, ci la sora ta.
Iat-o!
Poliţista care a rezolvat cazul fetelor din butoaie.
- Mulţumesc. - Pentru ce?
- Pentru analizele de sânge. - Îmi făceam doar treaba.
E singurul lucru pentru care am fost eliberat.
Îţi sunt dator.
Mă duc după ceva de băut.
Puteai să-mi zici mai repede că rezultatele îl dezvinovăţeau.
Căile oficiale...
LaGuerta voia să-ţi spună personal vestea cea bună.
- Nu-l prea placi pe Quinn. - Nu-l plac deloc.
Dar vreau să fii fericită.
Chiar sunt.
Probabil că şi tu te bucuri că s-a terminat totul.
Ei fac lucrurile să pară atât de uşoare...
Apropierea de altă fiinţă umană...
De parcă nimeni nu le-a spus că e cel mai greu lucru din lume.
Unde e... "chiriaşa" ta? Fata care stătea în casă.
- A plecat. - Îmi pare rău.
Ai făcut-o? Chestia pe care voiai s-o faci?
Ai zis că avea nevoie de ajutor. Ai ajutat-o?
Da. Cred că da.
Şi a mers? Te-a ajutat să treci mai uşor...
...peste ce a păţit mama?
Nu poţi compensa un lucru prin altul.
Asta spune Jordan Chase.
Dar greşeşte. Oamenii fac asta tot timpul.
Aşa e rânduiala lumii.
Încercăm să îndreptăm greşelile. Chiar şi eu o fac.
Veniţi cu toţii! Aducem tortul. Dexter!
Eşti pregătit?
Lumen a spus că i-am redat viaţa, o inversare a rolului meu uzual.
De fapt, şi ea m-a readus la viaţă.
Şi rămân nu cu ceea ce a luat de la mine,
ci cu ceea ce mi-a adus.
Nişte ochi care m-au văzut, în sfârşit, aşa cum sunt de fapt.
Şi cu o certitudine. Că nimic nu e bătut în cuie.
Nici chiar întunericul.
Cât s-a aflat aici, m-a făcut să cred,
chiar şi preţ de o clipă, că am o şansă să fiu... uman.
Pune-ţi o dorinţă!
Unu, doi...
Pune-ţi o dorinţă!
Dar dorinţele, desigur, sunt doar pentru copii.
Trei!
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
SFÂRŞITUL SEZONULUI 5 Vă mulţumim!