I ett land av myter och en tid av magi.
Vilar ett kungadömes öde på en ung mans axlar.
Hans namn... Merlin.
Från det att den nuddade mina läppar, kände jag livet komma tillbaks till mig.
Cenred är vår svurne fiende. Han får inte komma över Livets bägare.
- Varför är Uther så rädd? - Bägaren kan användas i ont och gott.
Inte så bra att Cenred fått den då?
- Värre än du nånsin kan tänka dig. - Bägaren i vår ägo, blir Camelot vårt.
Ni marscherar med det mäktigaste vapnet av alla...odödlighet.
Jag är alltid lojal mot dig, Morgana.
Tror inte du behöver den här mer.
- Du har ingen rätt till tronen! - Nej, det har hon inte, men jag har.
Jag är din dotter, trots allt.
Fortsättning från förra avsnittet.
Säg mig, Sir Leon, hur har ni njutit av första veckan under min regering?
Tala ut! Är du och dina riddare redo att ära och tjäna mig?
Jag skulle hellre dö.
Det kan ordnas.
Min lojalitet är till kungen och Prins Arthur. Du kan inte ändra på det.
Vi får se.
- Jag ordnar mer. - Det är för farligt.
- Vad hände? - Inget!
Vi måste göra nåt. Morganas män är överallt.
Jag ska ge er en chans till att svära min trohet.
Leve konungen! "Leve konungen"!
Kanske hjälper det här att ändra er.
Nej!
Merlin S03 E13 - The Coming Of Arthur. Del 2. -
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -
- Far... - Varför gör du det här?
Du av alla borde förstå. Ibland är såna åtgärder nödvändiga.
- De här människorna är oskyldiga! - Så var många som du fick dödade.
- Om du måste döda nån, döda mig. - Du ska få din önskan...
... Men inte ännu.
Jag vill att du ska lida som jag lidit. Veta hur det är att vara ensam och rädd.
Att vara äcklad av vem och vad du är...
Hatar du mig verkligen så mycket?
Du förstår inte hur mycket jag hatar dig.
Det är råtta.
Du har ätit mycket värre. Sånt jag inte skulle rört, men du har glufsat i dig.
Merlin, för en gångs skull lämna mig i fred. Snälla du.
- Camelot behöver dig. - Jag har känt henne hela mitt liv.
Hur kunde hon göra så här mot oss?
Kan inte svara på det. Men du har en skyldighet till din far och ditt folk...
- Du kan inte ge upp dem nu. - Vi kan inte besegra en odödlig armé.
Det vet du inte förrän vi har försökt.
Jag börjar se mina utmaningar. Vara drottning är inte så enkelt, Gwen.
- Ni gör det bra, ers majestät. - Tycker du? Riddarna håller inte med.
De känner er inte.
Jag behöver deras lojalitet.
Utan den kommer inte folket åtlyda mig.
Min mor var piga i, Sir Leons hushåll. Vi växte upp tillsammans.
Jag kunde prata med honom, försöker få honom att ta reson.
- Skulle du göra det för mig? - Uther dödade min far.
- Ja... Jag glömde att du också lidit. - Låt mig träffa, Sir Leon.
- Jag ska ordna det. - Tack, ers majestät.
Vi måste agera innan Morgana blir starkare.
- Har du sänt bud till Lancelot än? - Ett brev till Haldor, för dagar sedan.
- Han har nog dragit vidare. - Ge det lite tid.
- Vi har inte tid. Vi måste agera nu. - Jag vet, Merlin. Men hur?
Hur besegrades den förra odödlig armén?
Livets bägare måste tömmas från blodet. När det hänt, bröts förtrollningen.
- Då är det vad jag måste göra. - De är odödliga. Du har inte kraft att-
-besegra en soldat, så glöm en hel armé.
- Det är allt jag kunde få tag på. - Jag förstår inte. Vad gör du här?
Morgana sände mig... att prata med dig. För att få dig att ta reson.
- Hellre svälter jag... Vakt! - Jag ska hjälpa dig att fly.
Det är okej. Skaffa mig lite vatten.
Drottningen har instruerat mig att ge fången mat och vatten!
- Du vet vad som händer om du åker dit? - Vi måste hitta Arthur.
- Tror jag vet var han gömmer sig. - Då måste jag få dig härifrån.
- Det är helt omöjligt. - Jag är en betrodd medlem av hovet.
Det är som vi misstänkte. Hon har svikit mig.
Hon ska avrättas i gryningen.
Nej! Vänta, det här är bra. Låt henne gå till sin älskade prins.
Hon leder oss direkt till honom.
- Merlin. Vad gör du? - Letar du efter nåt.
Vad?
Den här... När jag träffade Fiskarkungen gav mig den här.
Han sa att i Camelots mörkaste tid, när allt verkar förlora...visar den vägen.
Ja. Men hur?
Det är vad jag ska ta reda på.
- Pratade du med, Sir Leon? - Ja.
Kommer han göra som du bad om?
Det kan ta lite tid, men jag tror att han kommer över.
- Det här förtjänar att firas. - Varför, ers majestät...
- För vänskap och lojalitet. - För vänskap och lojalitet.
Min dam..! Morgause..!
Åh, nej.
- Freya? - Jag har saknat dig.
- Du är... - Merlin, vi har inte lång tid.
Är det verkligen du?
Jag svor att en dag återgälda dig. Nu är den stunden inne.
Jag förstår inte.
Det finns bara ett vapen som kan döda nåt som redan är dött.
Ett svärd smitt i drakens andedräkt.
Det vapnet ligger på, sjön Avalons botten... Där du gömde det.
Men Morgana armé är inte död, de är mycket levande.
Den som leker med Bägaren får betala ett fruktansvärt pris.
Den stund de ingick i pakten med Morgause, blev de levande döda.
- Du måste komma till sjön. - Du kommer att ge mig svärdet?
I dina händer, har det makten att rädda, Albion.
Tack.
Nej... Det har givit mig chansen att träffa dig igen.
Det är bättre.
Är du okej? Du ser ut som du har sett ett spöke.
Jag mår bra... Verkligen.
Freya!
Jag måste korsa 20 sträckor i fientligt mark. Jag vill att du tar mig dit.
Jag är inte en häst, Merlin.
Om du inte gör det, vinner Morgana. Om inte det är vad du vill?
Min lojalitet har aldrig varit häxans.
Jag vet.
- Men är den hos mig? - Ja, ung trollkarl. Den är hos dig.
Tack.
Jag varnade dig förut, i fel händer, kan det här svärdet skapa stor ondska.
Du måste lova mig, Merlin, när uppgiften är klar, placerar du det...
...där ingen kan svinga det.
Jag lovar.
Vi har ingen tid att förlora.
- Du... Du kan inte mena allvar. - Skynda dig.
Varje vakt i Camelot letar efter dig. Inte efter två hovdamer.
Låter som väntan är över.
Drycken gör sin verkan.
Iväg med dig. Skynda till din älskade prins.
Varför dröjer du så?
- Jag är en kvinna! - Här, låt mig hjälpa dig.
Här ifrån måste vi ta vägen norrut.
Det finns en grotta i Darklingskogen, fem minuter öster om den fallna eken.
Den har en dold ingång och sötvatten.
Jag gissar att Arthur gömmer sig där.
Den här vägen.
En liten vilostund, Merlin?
Nej
Bra, för sovtiden är över.
- Du verkar bättre. - Du är hopplös i mycket, Merlin...
...det mesta faktiskt, men ibland, av en slump, säger du nåt användbart.
- Verkligen? - Igår, bland alla din rotvälska...
...sa du nåt som...kände jag dig inte, skulle jag lurats att tro att du var...
- Vad? -... Vis.
Nej!
Guinevere!
- Sir Leon. - Vi har hittats!
- De är nästan i kapp oss. - Hämta, Gaius! Vi måste bort, spring!
De har hittat oss. Vi måste bort.
Jag försenar er. Arthur ska skyddas!
Jag lämnar dig inte! Camelot behöver oss båda två. Gå nu!
Jag är alldeles bakom dig.
- Se upp! - Vem är det?
Vet inte, men jag gillar honom redan.
- Lancelot! - Vi måste skynda oss.
Stenraset var väl inte nån olycka.
Det här är Percival. Det var hans styrka som drev ned dem.
- Ers Höghet. - Arthur.
- Arthur är det. - Vad gör ni här?
Det var jag... Jag sände efter dem.
Vi är skyldiga er för våra liv. Tack.
- Han hade tur att fly. Förlåt, syster. - Vad kan han göra?
Arthur har bara en handfull män.
- Vi förfogar en odödlig armé. - Medan Arthur lever, lyder inte folket.
Då får vi tvinga dem.
Ikväll låter vi bygga en galge, imorgon...en efter en...
...gör vi slut på riddarna av Camelot.
- Säkert att vi är säkra här inne? - Slottet tillhörde de gamla kungarna.
- Det får duga ett tag. - Kan inte vara värre än grottan.
Sök igenom det, se vad ni kan hitta.
De måste lämnats av banditer.
Här! Kom och gör mig sällskap.
Det här bordet tillhörde de gamla kungarna av Camelot.
Ett runt bord ger ingen större betydelse än någon annan.
De trodde på jämställdhet i allt.
Det verkar passande att vi återupplivar den traditionen nu.
Utan någon av er... skulle vi inte vara här.
Min far har försmäktat i fängelset för länge. Imorgon...
...försöker jag att rädda honom.
Finns det några runt bordet som går med mig?
Du lärde mig värderingarna av att vara en riddare.
Koden, vilken en människa ska leva sitt liv genom.
Att kämpa med heder, för rättvisa, frihet...och allt som är bra.
Jag tror på den värld du kommer bygga.
Även om jag var en ofrälse, en nolla...
...var du villig att offra ditt liv för mig, Arthur.
Det är nu min tur att betala tillbaks.
Jag har kämpat sida vid sida med dig många gånger.
Det finns ingen jag hellre skulle dö för.
Jag tror inte vi har en chans...
... Men jag skulle inte missa det för allt i världen.
Dina fiender är mina fiender.
Om du behöver en gammal man...
Du vet svaret.
Merlin?
- Nej, jag tror inte det. - Du har inte ett val, Merlin.
Jag vill tacka er alla för att stanna lojalt hos mig i Camelots ödestid.
Jag ska göra nåt som min far inte kommer att godkänna.
Res er, Sir Lancelot. Riddare av Camelot.
Res er, Sir Gwaine. Riddare av Camelot.
Res er, Sir Percival. Riddare av Camelot.
Res er, Sir Elyan. Riddare av Camelot.
I morgon när ni strider, kan ni stå stolta...
... Vet att ni är medlemmar av den mest ädla armé som världen någonsin skådat.
Du är en riddare... Äntligen.
- Men hur länge? - Vem vet!
Vad planerar du? Tänk inte ens på att ljuga. Jag känner dig alltför väl.
- Det är för svårt att förklara. - Du kan berätta för mig!
Morgana har Livets bägare. Hittar jag den och tömmer ur blodet...
...förstörs armén och Morgana blir maktlös.
Glömmer du inte nåt? Den vaktas av en odödlig armé.
Glömmer inte du nåt? Jag har magi.
Det gör dig inte odödlig.
Nej.
Vet du, Merlin. Du är en den som, Arthur borde dubbat.
Du är den modigaste av oss alla, och han vet inte ens det.
Han får inte veta. Inte än.
Därför måste jag hitta ett sätt att komma till bägaren utan Arthur vet det.
Lämna det till mig.
Det är en tunnel under norra vallen som tar oss inpå fängelsehålornas ingång.
Den kommer vara välbevakad.
Om vi ska få ut alla, måste vi förbli obemärkta, vi kan inte låta dem larma.
Vi måste slå ut varningsklockan. Då har de inget kommunikationsmedel.
- Jag behöver nån, som känner slottet. - Jag går.
Okej.
Stanna här med Gaius. Samla ved och göra bandage. Det kommer bli förluster.
- Okej. - Guinevere...
De kommer att se.
Jag bryr mig inte. Jag vill att du ska veta...
- Om jag aldrig ser dig igen... - Det gör du. Du träffar mig igen.
Jag såg på dig igår kväll. Du gav oss hopp...nåt att tro på.
Jag såg kungen du kommer att bli. Jag är så stolt över dig, Arthur.
- Du måste vara försiktig. - Jag fick det lätt. Varningsklockan...
-...är inget jämfört med cellerna. - Jag hörde dig, Merlin.
Om Morgause tar dig, dödar hon dig.
Jag har inget val.
Jag minns den klumpiga idiot som kom in i min kammare för alla dessa år sedan.
Vem kunde tro det?
Gaius!
Lycka till!
Jag känner bägarens kraft.
Den här vägen.
Vad är det?
Det är smitt i en drakes andedräkt.
Nu!
Stanna där och rör er inte.
Vad gör vi nu?
Far, vi måste skynda oss.
Jag är ledsen.
Snälla, Far, nu är inte rätt tillfälle.
Vad fan håller ni två på med?
Ska vi gå ner, ska vi gå ner stridande. För kärleken till Camelot!
Jag har en känsla av att jag inte kommer att se dig igen.
Nej, det gör du inte..!
Merlin! Bägaren!
Nej! Nej!
Syster...
Det är över, Morgana.
Nej, du har fel. Det här har just börjat.
Nej...
Nej!
Du är säker nu, Far.
Var är Gwaine?
Gwaine?
Lever du fortfarande?
Vad tror du?
Och det är, Sir Gwaine, för dig.
- Har du sett stövlarnas tillstånd? - Ja.
- Ja, går och får nån att rengöra dem. - Varför?
- De är dina stövlar. - Har du förlorat förståndet?
- Jag trodde att du trodde på jämlikhet? - Förlåt?
- Vid det runda bordet, sa du... - Håll käften, Merlin.
Hur är din far?
Jag vet inte.
Allt det här... Morgana...
...det tog honom hårt.
Kanske vi är på väg mot en ny tid. Du kan behöva ta ansvar, bli...
Bli kung.
Vem vet vad framtiden för med sig?
Och de har sökt igenom resterna av raset och fortfarande ingen Morgana?
Eller, Morgause.
De har inte ha gått långt.
Merlin, ingen annan kommer att säga det här till dig, men jag gör det.
Bra gjort.
Jag sa ju att Camelot behövde oss både.
Vi kommer att måste städa upp här.
Inte nu.
Var ska du?
öh...
Vad har du för dig?
Det är nåt jag måste göra.
"I fel händer, kan det här svärdet skapa stor ondska."
"Du måste lova mig, Merlin..."
"Att när dess uppgift är klar..."
"...placerar du det där ingen kan svinga det."
Engeln29 tackar även för den här säsongen.
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -