Primele 24 de ore de după operaţie sunt critice.
Fiecare gură de aer luată, fiecare fluid produs
sunt notate şi analizate cu meticulozitate.
Ele aduc bucurie sau tristeţe. Dar următoarele 24 de ore ?
Te duci la pescuit cu Cristina ? Cui i-a venit ideea asta ?
Lui Owen nu-i surâde ideea de-a o lăsa singură pe Cristina,
aşa că atunci când i-am zis că mă duc la pescuit...
Dar nu ai vorbit direct cu Cristina, nu-i aşa ?
Ba da.
Ai vorbit cu ea ? Când ?
- Am sunat-o aseară. - Probabil că era beată,
pentru că ei nu-i plac ieşirile în natură.
- În natură nu sunt toalete. - Ştiu că îţi faci griji pentru ea,
dar mai ştiu şi că altceva nu avem
- ce să facem pentru ea acum. - Dar tu ai ?
Pentru că, dacă pescuitul e marele tău plan
- ...de a o aduce înapoi la muncă... - Nu încerc s-o aduc înapoi la muncă.
- Vrem să fim siguri că se simte bine. - Nu se simte bine.
Şi nici nu se va simţi bine până ce nu se va întoarce la muncă.
O cunosc pe Cristina. Are nevoie de muncă.
- Meredith... - N-o să vină azi cu tine.
Poate că aseară a fost de acord să meargă,
dar în lumina nemiloasă a zilei, nici în ruptul capului...
Ce se întâmplă când trece o zi, trec două...
apoi trec săptămâni şi luni ?
Vrei să facem o partidă scurtă ? Sexul la duş oferă siguranţa unei dimineţi reuşite.
Sper să nu mă înţelegi greşit,
pentru că sexul cu tine a fost grozav,
dar... m-a făcut să-mi fie dor de Arizona.
Sunt tristă când fac sex cu tine.
N-a sunat prea bine asta. Îmi cer scuze.
- Nicio problemă, înţeleg. - Serios ?
Noapte trecută, în timp ce făceam sex,
- ...mă gândeam la Lexie. - Doamne ! Te gândeai la Lexie ?
Foloseşte mai multe consoane.
Făceai sex cu mine şi te gândeai la Lexie ?
- Eşti de-a dreptul nepoliticos. - Tu eşti tristă când faci sex cu mine !
- Pentru că sunt nemaipomenită. - Ştiu. De aia ziceam să facem iar sex.
Ieşi. Pe bune. Ieşi de aici.
- Acum mi-e şi mai dor de Lexie. - Ce-ai spus ?
- Nimic. - Sunt nemaipomenită !
- Iau eu asta. - MulÅ£umesc.
Pa.
Mulţumesc.
Ce se întâmplă când pericolul imediat a trecut,
când pacientul nu mai este conectat la aparate,
iar echipa de doctori şi asistente a plecat ?
- Trebuie să plec. - Cristina !
- Să ştii că nu sunt toalete acolo. - Ştiu.
Operaţia e cea care te salvează.
Însă în postoperator, după operaţie,
atunci te vindeci.
Dar ce se întâmplă dacă nu te vindeci ?
Îi îndepărtaţi pacientului vezică biliară prin gură.
Fără incizie, fără cicatrice. E ca şi cum nu aţi fi operat.
Îmi cer scuze. Gata, tac.
- Vrei să faci o astfel de operaţie ? - E o întrebare-capcană ?
Nu e nicio capcană, cât de tare îţi doreşti operaţia ?
Când eram mică, îmi doream un ponei. Îmi doream foarte mult un ponei.
Cam aşa simt şi acum.
- E bine, pentru că facem un concurs. - Apuc vezica biliară acum.
Fiecare dintre voi testează câte un protocol diferit
destinat eliminării fistulelor, dar durează prea mult.
Aşa că vreau să vă impulsionez.
Cel al cărui protocol duce la cel mai scăzut număr
de complicaţii postoperatorii
va avea ocazia să scoată o vezică biliară pe gura cuiva.
Uitaţi-o. Foarte frumos !
Bun... Pot pleca ?
Îmi verific pacienţii la două ore, şi au trecut două ore.
Du-te.
Pot pleca şi eu, vă rog ?
- Şi eu ? - Da.
Eşti un adevărat geniu nebun.
Dacă aş fi fost geniu,
aş fi scăpat lumea de fistule până acum.
- Bună dimineaţa. - 'Neaţa.
- Cum se simte Cristina ? - Bine.
E la pescuit.
E la pescuit ? De ce ?
Întreabă-l pe el.
Ai tu vreo idee mai bună ?
- Nu. - Nu... Pa.
Cum arăt ?
Urmează să o cer de nevastă pe prietena mea.
Dacă faci abstracţie de halat, de perfuzie şi de paloarea cadaverică
de la şederea în spital în ultima săptămână, crezi că am vreo şansă ?
Ar fi nebună să te refuze.
Succes.
Pot să lucrez cu unul dintre voi azi ? Trebuia să lucrez cu Stark,
dar el vrea să lucreze cu altcineva.
- Omul ăla e un adevărat mârlan. - Poate pediatrii nu au inimă.
Fără supărare, dar mi-a cam făcut-o iubita ta cu plecarea ei.
- Mă bucur pentru copiii din Malawi... - Ar trebui să te temi pentru ei.
Acum îi face să se îndrăgostească de ea.
"Ţie o să-ţi vindec buza de iepure,"
"iar ţie o să-ţi operez hernia, sunt aici ca să vă ajut."
- "Sunt a voastră." - Până când va apărea un loc mai bun.
În Peru sau în India... După care le va spune:
"Ştiu că vă ajutam,"
- ..."şi că v-am promis multe, dar..." - "Trebuie să plec."
"Da, distracţie plăcută cu Stark."
Bună !
Bună...
Mi-e dor de tine.
- Mark... - Adică ţie nu ţi-e dor de mine ?
Cam asta vreau să spun, da.
Te vezi cu cineva ?
Da. Îl cheamă Andrew Rabb.
I-a fost îndepărtată o tumoră a pancreasului în urmă cu trei zile
şi încerc să mă asigur că nu va face nicio fistulă.
Du-te, vindecă fistulele. Sau fistulii.
Fistulele.
Mi-e dor de tine.
Ambulanţa vine în două minute.
Tu ai fost vreodată la pescuit cu Derek ?
Sunt rezident la chirurgie. Când să am eu timp de aşa ceva ?
Mai ai şi tu zile libere din când în când.
Zilele libere mi le petrec aici, unde ar trebui să fie şi ea.
Ce planuri ai pentru ea pe ziua de mâine ?
Se duce la bowling cu Bailey, la vreun curs de bucătărie ?
Nu sunt sigur, dar...
Cred că bowlingul cu Bailey ar fi distractiv.
Trina Paiy, 27 de ani, starea ei este stabilă.
Singura problemă este o ureche lacerată.
Ceea ce e uimitor, având în vedere că a căzut vreo 30 de metri într-o râpă.
Se pare că a căzut pe soţul ei.
- Jason Paiz, 27 de ani... - Jason !
- Grey, du-o la sala doi. - E teafăr ?
- Tensiunea 7 la locul accidentului... - Trebuie să fie bine !
I-am pus două perfuzii cu debit mare...
Trina, ştii unde te afli ?
La un spital din Seattle, nu ştiu cum se numeşte, nu sunt din oraş.
Am venit aici în luna de miere.
Doamne, soţul meu...
Dr Hunt este un medic excelent, soţul tău e pe mâini bune.
- Îţi mai aduci aminte ce s-a întâmplat ? - Urcam pe o potecă pe munte
şi am vrut să ne facem o poză, aşa că i-am dat aparatul unui tip.
şi... i-am pozat... Ne-am sărutat.
Nu, ne sărutam, şi deodată, mi-aduc aminte că mă uitam la cer
şi apoi că am ajuns pe pământ sau...
Jason era pe pământ şi eu peste el şi...
Spuneţi-mi vă rog că nu o să moară.
Nu se poate să moară.
Soţia e bine. Neliniştită, dar..
Are şi de ce. El are abdomenul umflat şi o hemoragie internă puternică.
- Tensiunea sistolică e 6, dr Hunt. - Tensiunea e în scădere.
- Hai cu el la sala de operaţii, acum. - Ai grijă la perfuzie.
- Rapid. - Haideţi.
Grey, n-avem timp de spălat. Vino.
Pune-mi halatul.
La trei. Unu, doi, trei.
Vezi dacă au sosit pachetele de transfuzie.
Între timp, adu-mi plasmă congelată proaspătă
şi nişte factor de coagulare VII.
Acoperă-l. Bine.
- Bisturiu de 10. - Bisturiu de 10.
Sper că nu are nimeni pantofi noi.
Mai multe prosoape absorbante.
Prosoape! Prosoape!
- Grey, nu văd nimic. - Eu aspir.
Aspiri prea încet. Foloseşte-ţi mâinile. Mai aspiră.
- Care este tensiunea ? - 8 cu 4.
E ca o găleată găurită.
O să astup aorta la locul perforaţiei,
ca să i se restabilească un pic tensiunea.
- Câte unităţi a primit? - Trei de 0-negativ, una de A-pozitiv,
- şi o unitate de plasmă proaspătă. - Bine. Mai aduceţi câteva pungi.
Să încercăm să izolăm hemoragia asta,
până ne lămurim care e problema. Prosoape. Mai multe, încontinuu.
Şi mai multe. Repede. Mai repede, înainte să vă cer eu.
- Pot să-ţi sugerez ceva ? - Da.
Dacă pui suporturile de vâslă la mijloc,
putem ajunge amândoi la ele, de la ambele capete ale bărcii.
După ce m-ai sunat aseară, m-am documentat puţin.
Am zis să fiu totuşi cât de cât pregătită pentru navigaţie.
- E doar un lac. - Chiar şi aşa.
De fapt, e o idee foarte bună.
O să ai nevoie de nişte distanţiere mobile ca să nu atingi copastia.
- O s-o ţii aşa toată ziua ? - Nu mă pot abţine.
Am încercat să evit înlocuirea şoldului
că să scap de problemele cu recuperarea, dar..
- Nu mai are cartilaj sau pinteni osoşi. - Fata noastră e ortodontist în Sarasota.
Sheila.
Ce e ? Lasă să ştie că avem doctori în familie.
Nu suntem nişte oarecare de pe stradă.
Dle Cherkovsky, cu siguranţă aveţi nevoie de un şold nou.
Am operat cu succes în mai multe cazuri similare,
folosind o tehnică nouă, minim invazivă. Dr Karev ?
Va folosi dirijarea asistată de calculator
pentru a evita expunerea excesivă la radiaţii
şi va face o incizie mică de-a lungul muşchiului,
ca să nu afecteze musculatura şoldului.
Vă pot programa operaţia azi la ora 14:00
şi veţi ieşi din spital pe picioarele dv până la sfârşitul săptămânii.
Cum se face că este disponibilă azi ? De ce nu este ocupată ?
- Soţia mea ar dori să ştie... - Am auzit, doar sunt aici.
Tocmai m-am întors dintr-un concediu, aşa că am un program flexibil.
Dar sunt singurul chirurg din zona de Nord-Vest
care face operaţia de înlocuire de şold minim invazivă.
Întreab-o de ce nu mai fac şi alţii operaţia asta, dacă este aşa de bună.
Deoarece ei nu pot, dar ea da.
- Spune-le că am dori o a doua părere. - Sheila
Nu. Soţia dumneavoastră are dreptate.
E o idee foarte bună să ceri mereu o a doua părere.
Sună-l pe Dan Miller şi vezi dacă poate să îi primească acum.
Poate că ar trebui să-i spun
- ...că fiica lor este ortodontist. - Da, o să se vadă cu Miller,
o să audă despre perioada de recuperare de 6 săptămâni
şi o să vină înapoi cât ai clipi. Păstrează programarea de la 14:00.
O să-i înlocuim şoldul lui Ron.
- 'Neaţa, Eli ! - Bună !
Ai trimis la laborator proba
- ...de lichid pancreatic a dlui Rabb ? - Încă nu.
- Am cerut-o acum o oră şi ceva. - Da, dar l-am lăsat să se odihnească.
Nu a dormit prea mult azi noapte.
Dr Grey, ia priveşte la doamna Kay.
A treia zi după operaţie şi nicio fistulă.
Şi deja poate să meargă, să mănânce. Nu-i aşa, doamnă Kay ?
Pot să mă întorc în pat acum ? Sunt obosită.
Încă un tur.
E îngrozitor.
Nu există nici un fel de dovadă
că pacienţii care se ridică mai repede din pat scapă.
Cum mai merge cu protocolul tău ?
Se pare că ai mai trecut încă un medicament pe foaia de tratament, nu ?
Da, cam aşa ceva,
dacă ai putea spune că octreotid este doar "încă un medicament".
Şi tu rămâi la lista scurtă ?
Da. Protolul standard postoperator
cu o listă de paşi pe care am creat-o pentru a ţine evidenţa.
Ce drăguţ ! Ştii ceva ?
Când eram mică, şi eu îmi doream un ponei.
Şi ştii ce s-a întâmplat ?
Am învăţat din greu şi am primit unul.
Probabil că dl Rabb nu are somn noaptea
pentru că îl laşi să doarmă ziua.
Ia-i proba de fluid acum.
Cum a mers ?
Nu prea bine.
- Îmi pare rău. - Nu, n-o acuz.
Motivele pentru care o cerusem în căsătorie erau total greşite.
Vreau să spun că o plăceam,
dar cel mai mult îmi plăcea la ea poliţa ei de asigurare a sănătăţii.
N-ai asigurare ?
Nu mai acoperă costurile de acum trei operaţii.
Am plătit cu cardurile mele de credit.
- Te superi dacă mă uit pe fişa ta ? - Nu, poftim.
Mulţumesc.
Totuşi, te previn, vei citi chestii destul de înfricoşătoare. Îţi spun ca să ştii.
Ai boala von Hippel-Lindau.
Şi ai fost spitalizat peste 200 de zile în ultimii trei ani ?
O mulţime de amintiri frumoase.
Dr Webber e chirurgul tău ?
Nu pentru multă vreme. Mă externează azi.
Ai o tumoră periculoasă pe glanda suprarenală.
Nu vei fi aruncat pur şi simplu în stradă.
Ştii ceva ? Dă-mi voie să văd ce pot face.
Ascultă, nu ştiu ce tarif percepi tu, dar...
...dar ştiu că nu-mi pot permite.
Am aflat că tocmai te-ai măritat. Cum ţi-ai cunoscut soţul ?
Lucram împreună.
La firma noastră nu erau interzise relaţiile amoroase între colegi.
Dumnezeule !
Te descurci grozav. Continuă să vorbeşti.
A tot insistat să ieşim împreună şi... Aşa e el.
Dacă i se refuză ceva, şi-l doreşte şi mai mult.
Pare a fi genul meu.
După care, a urmat o petrecere cu bowling, la serviciu,
şi amândoi aşteptam la rând să returnăm încălţările.
Şi... m-a sărutat dintr-o dată.
După asta mi-am zis: "Trebuie să-mi găsesc o slujbă nouă",
pentru că săruta foarte bine.
Sărută... Sărută foarte bine.
Are tot 7 tensiunea.
După toate pansamentele aplicate, starea ar fi trebuit să i se îmbunătăţească.
Pelvisul şi splina par a fi curate.
Ficatul trebuie să fie cauza. Încearcă manevra Pringle.
- Să vedem dacă putem opri sângerarea. - Bine.
Cum e ? Fir-ar să fie... De asta mă temeam.
Vena cavă e fisurată. Poţi să te opreşti.
Dr Hunt, ce facem ?
- E o leziune mortală. - E în luna de miere !
Tensiunea continuă să scadă. 6 cu 4.
Dr Hunt, ce facem ?
Dr Hunt ?
Dr Hunt, ce ai de gând ?
Trebuie să te gândeşti la ceva. Nu putem sta aici
şi să nu facem nimic, în timp ce omul ăsta sângerează de moarte.
- Dacă nu-ţi trece nimic prin cap, atunci... - Bine, bisturiu de zece.
Sunt puţine şanse de reuşită, dar dacă-i deschidem toracele, instalăm un şunt,
şi deviem fluxul sanguin, încercând să-l direcţionăm către inimă,
vom avea suficient timp să ne ocupăm de leziune.
Să nu-mi mai vorbeşti aşa în sala mea de operaţii.
Dacă nu poţi lăsa problemele tale, problemele noastre, la intrare,
atunci ar trebui să pleci.
Fierăstrăul de oase.
Ce-i asta ? Stai, nu-mi spune !
E o nălucă... potrivită pentru ape tulburi.
Ştiu. Verifică-mi cunoştinţele.
Asta e o nălucă tip spinnerbait ?
Ştii, peştele te poate auzi. Ai citit despre asta în documentaţia ta ?
Pescuitul ar trebui să se facă în tăcere.
Asta e o nălucă tip spinnerbait ?
Eu nu-ţi verific cunoştinţele. Eu pescuiesc.
N-ai haz.
Poate că ar trebui să mutăm barca pe partea cealaltă a lacului.
Nu.
- Ăsta e un loc bun. - Pentru bronzat, poate.
Aşa se-ntâmplă de obicei ? Stai ore întregi fără să muşte nimic ?
Singurul lucru predictibil la pescuit e că e impredictibil.
Ce profund !
Da... Ce-ar fi să meditezi pentru o vreme la ce-am zis eu...
...în linişte ?
Gata, am meditat, dar problema e că nu sunt de acord cu premiza iniţială.
Presupunând că un lac conţine peşti,
cum e lacul acesta, şi presupunând
că foloseşti momeala şi sculele potrivite, ceea ce noi facem,
ar trebui să fii în stare să prezici că va muşca de mai multe ori într-o oră.
- Nu deloc ! - Ştii...
Ceea ce mă face să cred că peştii sunt altundeva,
cum ar fi acolo, sau acolo, sau acolo.
Da, şi dacă ai fi acolo,
i-ai speria cu pălăvrăgeala ta necontenită.
Pescuitul ar trebui să se facă în linişte.
Şi n-ar trebui să presupună prinderea peştilor ?
Peşti pe care i-am prinde dacă am muta barca
acolo unde peştii dorm sau mănâncă...
Încetează odată ! Nu mai vorbi ! Nu-ţi mai face griji !
Nu mai gândi ! Încetează !
- N-am putea încerca metoda mea, te rog ? - Nu.
Nu pot înceta. Nu-mi pot elibera mintea.
Ba da, poţi.
- Dar... - Poţi.
Pescuieşte şi atât.
Fă-o pro bono.
Henry are nevoie de tratament medical pe termen lung,
iar spitalul nu-şi permite să-şi asume aşa ceva.
Deci stăm cu mâinile în sân ?
Nu, îl tratăm cu medicamente şi programăm consultaţii periodice la clinică.
E ca şi cum n-am face nimic.
Ascultă, aş vrea să-l pot trata. Zău că aş vrea.
- Dar am mâinile legate. - Prostii !
Te-am mai văzut încălcând regulile. Dacă eram Bailey sau Shepherd,
sunt convinsă că n-ai mai avea mâinile atât de legate.
Dr Altman, ajunge !
Îmi cer scuze.
Cristina Yang pescuieşte azi.
E unul dintre cei mai talentaţi chirurgi rezidenţi pe care i-am văzut vreodată,
şi ea pescuieşte, în loc să opereze,
şi asta se întâmplă, parţial, din vina mea.
Pur şi simplu vreau ca azi să fac o faptă bună.
Să-mi răscumpăr greşeala, să-mi ajut aproapele, spune-i cum vrei,
dar trebuie să fac o faptă bună.
Voi stabili o întrevedere cu consiliul de analiză.
Mulţumesc.
S-au întâlnit cu dr Miller acum trei ore.
- Lasă-le timp. - Nu vor suna, căci sunt nişte proşti.
- Unde te duci ? - Mă duc în biroul lui Miller
- ...să le spun cât de proşti sunt. - Nu, vor suna.
- Acum, începi să te încăpăţânezi. - Da, mă încăpăţânez.
Mă încăpăţânez să cred că, uneori, oamenii iau decizii raţionale,
cum ar fi să suporte o operaţie minim invazivă, atunci când e posibil.
Mă încăpăţânez să cred
că nu toţi oamenii sunt diabolici şi răi şi mă abandonează în aeroporturi.
Ţi-am spus eu.
Bun. Şuntul e instalat. Securizează-l la bază.
Bandă ombilicală !
- Poftim, doctore. - Să reparăm vena cavă inferioară.
Voi ridica ficatul îndeajuns de mult cât să ajungi tu la fisură.
Mă vei lăsa să suturez ?
Îmi pui la îndoială judecata sau îmi mulţumeşti ?
Nu, eu doar... Îţi mulţumesc.
Bine. Aşadar... Câte o sutură pe rând.
Încet şi calm. Eşti gata ?
Bine. 3-0 prolene, Boki.
Doreşte cineva supa mea ? Îmi aminteşte de lichidul pancreatic.
- Atunci o vreau cu siguranţă. - "Steluţă". Aşa îl chema pe poneiul meu.
Dre Kepner, pacientul tău, dna Hathaway, tocmai a ajuns la sala de urgenţe.
E în şoc septic. Tomografia a indicat o fistulă.
Dr Bailey vrea să vii imediat în sala de operaţii nr 2.
Nu se poate... Dna Hathaway ? Am externat-o acum trei zile. Era sănătoasă !
Şi-au mai rămas doi.
Eli, mai vreau o probă de lichid de la dl Rabb.
Va fi dificil. I-am scos drena.
- Ce-ai făcut ? - Cu drena pusă,
nu se poate întoarce, ceea ce înseamnă că trebuie să doarmă pe spate,
adică nu va dormi, aşa că...
Bine, cheamă Radiologia. Trebuie să i-o punem înapoi.
Trebuie să pot vedea lichidul pentru a depista vreo infecţie.
Îmi dau seama după cum arăta lichidul că nu era infectat.
- Tu cheamă Radiologia. - O pun înapoi dacă aşa spune dr Bailey.
- Ea e în operaţie acum. - Atunci, drena va trebui să aştepte.
- Bine, o voi pune cu mâna mea. - Nu te atingi de pacient !
Poftim ?
Poate că ai inventat tu o listă, dar eu am 12 ani de experienţă
care-mi spun că remontarea drenei acum
l-ar putea expune unui risc de infecţie mai mare.
12 ani am fost aici... 12 ani.
Voi, rezidenţii, veniţi şi plecaţi,
dar ăsta e căminul meu, iar tu îmi eşti musafir.
Iar în momentul de faţă, nu mai eşti binevenită.
- Care e urgenţa ? - Vreau să-mi faci un serviciu.
Un asistent mă urăşte.
Tu eşti rezidentă.
Sunt convins că toate asistentele te urăsc.
- Pe tine te iubesc. - Eu cred că şi tu mă iubeşti.
Bine, de acord. Cum zici tu.
Vrei, te rog, să vorbeşti cu el,
să calmezi situaţia, astfel încât, dacă duc pacientul înapoi la Radiologie
şi-i pun drena înapoi, el să nu facă nazuri ?
Bine. Voi vorbi cu el.
Dar trebuie să te întâlneşti cu mine diseară la barul lui Joe, să bem ceva.
Eşti incredibil !
De aceea mă iubeşti, pentru că sunt incredibil.
Noi doi nu ne potrivim, înţelegi ? Am mai avut o experienţă.
Un singur pahar.
Bine. Doar un pahar.
- Dumnezeule, uite-l ! - Eli ?
E...
- Două pahare. - Bine.
Bine. Rămâi aici.
- Eli ! - Da.
Ai o clipă liberă ?
Ascultă, nu ştiu ce se petrece aici,
dar ştiu destule cât să nu mă pun cu tine pe teritoriul tău,
aşa că, fă-mi o favoare.
Încuviinţează din cap, comportă-te de parcă avem o polemică importantă,
pentru că dr Grey de acolo
a fost de acord să iasă cu mine dacă stau de vorbă cu tine.
- E autoritară. - Ştiu. Îmi place.
Mie ce-mi iese ?
Meciul celor de la Seahawks, duminică, cele mai bune locuri.
- Parcare asigurată ? - Bineînţeles.
De acord.
Numai dacă însăşi dr Bailey ordonă remontarea drenei, eu...
Adu vorba de părerea mea bună despre ea.
Nu-mi pasă dacă tu crezi că dr Grey e cel mai bun rezident
pe care l-ai văzut în cadrul acestui program.
- Înţeleg. Şi respect asta. Mulţumesc. - Da.
Am făcut tot ce-am putut. La ce oră ieşi de la serviciu ?
Ce ?! Asta e tot ? N-ai făcut nimic.
Ne vedem diseară.
Ieşi cu Sloan diseară ?
Un singur pahar, iar tu ne vei întrerupe
spunându-mi că s-a ivit o urgenţă medicală.
S-ar putea chiar să existe o urgenţă medicală
dacă nu vezi drena montată înapoi la pacientul tău.
Îmi dau şi eu cu părerea, cred că te poţi uita
când voi scoate vezica biliară prin gura unui tip.
Dr Hunt, am informat-o pe dna Paiz şi v-am verificat apelurile.
Dr Marshall de la Universitatea New York a sunat
în legătură cu discursul de la conferinţa de acolo,
iar laboratorul a sunat privitor la rezultatele pacientului cu rinichiul.
- Asta e tot ? Nimic de la soţia mea ? - Nu, asta e tot.
Eşti pregătită ? Ridic ficatul.
Dr Miller n-are un loc liber pentru Ron vreme de trei săptămâni,
aşa că ne-am sunat fiica din Sarasota,
şi ea a spus că poate ar trebui să aşteptăm,
dar Ron vrea, şi eu vreau ce vrea şi el,
aşa că, spune-i, Ron, spune-i că vrem intervalul de la 14:00.
Aş vrea să pot atunci, dar deja am o programare.
- Ba nu ai. - Ba da, am. Am operaţia aia...
- ...de flexare a genunchiului. - Aşa e, tipul cu genunchiul.
Daţi-mi voie să văd dacă pot face nişte modificări.
V-aş fi recunoscător.
Dacă las asta pe mai târziu ?
Nu, ţi se înmânează premiul diseară. Nu poţi rata aşa ceva.
Aşa este.
Fir-ar ! Ştiţi ceva ?
Mă voi ocupa de Ron şi voi ajunge mai târziu la dineu.
Oricum m-am săturat de toate dineurile astea în care se acordă premii.
Tot timpul...
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Mulţumesc.
Eli.
Dr Bailey, v-am spus în ultima vreme cât de mult îmi plac ochii dv ?
N-am dispoziţia necesară. De ce ai scos drena ?
- Pentru că era gata să fie scoasă. - Acum trebuie să pun drena înapoi.
Şi să te reclamăm. Pentru că asta
- Aţi spus că o să îl reclamăm. - Lasă-mă să mă ocup eu de asta, Grey.
- Dl Rabb nu doarme, doctore. Asta e grav - Îmi pare rău pentru el,
dar această procedură nu îl vizează doar pe el.
Eu nu fac proceduri, eu tratez pacienţi.
Eli, textele astea spune-le cui vrei tu, dar nu mie.
- Nu mai vreau complicaţii postoperatorii. - Eu le urăsc şi mai mult decât dv.
Îmi ocupă mult timp, sunt urâte.
Din cauza lor nu pot să verific atât de des pe cât mi-aş dori,
cum se descurcă echipa mea de fotbal virtuală,
aşa că fac tot posibilul ca pacienţii mei să nu aibă complicaţii.
Ştiţi bine că vă bucuraţi când sunt eu de serviciu,
şi nu doar din cauză că vă place de mine,
ci pentru că mă pricep la ceea ce fac.
Ia gândiţi-vă, când aţi avut ultima oară
o complicaţie postoperatorie la vreunul din pacienţii mei ?
Bine lucrat.
Cred că e loc să mai fac încă o sutură.
Nu putem să ne asumăm acest risc. E prea mare presiunea asupra ficatului.
- Îl las în jos. - Vreau să încerc.
- Nu. - Nu mai curge aşa de mult sânge.
- Poate să suporte încă o sutură. - Ia mâna, dr Grey.
- Doar o secundă. - Nu
Gata. Am reuşit. Poţi să laşi ficatul jos.
Ieşi din sala mea de operaţie.
- De ce ? Am reuşit. Vezi ? E bine. - Nu mă face să repet.
Nu, am fost dată afară din sala de operaţie.
Pentru că m-am săturat de toate astea.
M-am săturat să nu vorbească cu mine.
M-am săturat să vă prefaceţi că sunteţi prieteni. Dă-mi-o la telefon.
Mulţumesc, dr Keller. Cred că aţi procedat bine
că aţi ales embolizarea în locul clampării chirurgicale în cazul acelui anevrism.
Mulţumesc că m-aţi ţinut la curent şi vorbim mai târziu.
- Era Meredith ? - Nu.
Da.
Doamne ! Cred că a muşcat.
Ce să fac ?
- Ce să fac ? - Linişteşte-te. Stai jos.
Bine, stau jos.
Nu am citit partea în care spunea
- ...ce să faci când prinzi un peşte. - Dă-i un pic de fir.
- Ce înseamnă asta ? - Stai liniştită. Stai jos.
Îi dau un pic de fir. I-am dat !
- Bine, du-te. Hai, du-te ! - Dă-i fir Aşa.
- Şi acum ? - Dă-i drumul puţin la fir. Uşor.
Aşa. Lasă-l să se obosească singur.
- Bine. - Uşor. Acum mulinează.
- Mulinez. Bine. - Vezi, pescuieşti.
Da, pescuiesc !
- Pescuiesc. - Pescuieşti.
Bine. Eşti bun.
Da, spune-i asta şi lui Stark.
Stark ? Fii serios. N-ai nevoie de Stark.
Şi ştii de ce ?
Peste un an toată lumea o să vrea să-şi facă operaţia asta,
dar eu sunt una singură.
Doar că aş putea să mă multiplic.
Ai putea fi tu acela, eul meu masculin.
Nu la fel de drăguţ, nu la fel de bun, dar pe-aproape.
Dacă vrei, aş putea să te învăţ.
Dă-l naibii pe Stark !
Pierderea lui Stark e câştigul meu.
Ron, noul tău şold e aproape gata.
Pot să vorbesc o clipă cu tine ?
- Vă rog să ne lăsaţi singuri. - Da, doctore.
Ştiam ce fac acolo, ştiam că puteam să mai fac şi acea sutură,
şi tu ştiai că puteam să mai fac şi acea sutură.
Şi dacă ar fi fost oricine altcineva în locul meu l-ai fi lăsat s-o facă,
dar din cauză că nu sunt de acord cu felul în care procedezi cu Cristina
ai decis să mă dai la o parte
- ...şi să le arăţi tuturor cine e şeful. - Vrei să ştii ce cred eu ?
Cred că eşti iresponsabilă.
Cred că eşti iresponsabilă când e vorba de viaţa ta
şi azi ai fost iresponsabilă când era în joc viaţa pacientului.
Şi oricine ar fi fost, nu vreau să se întâmple asta în sala mea de operaţii
şi nici în preajma soţiei mele, care se chinuie să reziste.
Soţia ta se chinuie să reziste pentru că te-ai căsătorit cu ea
şi atunci când viaţa ei s-a năruit ai acceptat senin situaţia.
Ce o să facă Cristina diseară
când se va întoarce de la pescuit ?
Dar mâine, dar săptămâna viitoare, luna viitoare, anul viitor ?
Noi toţi vom fi aici şi vom munci,
şi Cristina va fi... Unde ?
Nu ştiu.
Nu ştiu, dar are dreptul să descopere singură asta.
Nu ştii, dar eu ştiu,
pentru că o cunosc pe Cristina Yang.
Ea trebuie să muncească, chirurgia e viaţa noastră.
Tu i-ai spus unui om înarmat să te împuşte.
- Asta e viaţa ta. - Ce treabă are asta cu
Tu nu ai pic de teamă, şi nu iau asta în sensul bun al cuvântului.
Cei mai mulţi oameni nu-l îndeamnă pe un om înarmat să îi împuşte.
Cei mai mulţi oameni sunt ca şi Cristina. Cei mai mulţi oameni se tem.
Aşa că nu aveţi nevoie de acelaşi lucru ca să vă fie bine.
Ea nu e totuna cu tine, Meredith.
Are dreptate.
E scris negru pe alb că în ultimele trei luni pacienţii lui
au avut o rată a apariţiei complicaţiilor postoperatorii mai mică decât cea normală.
Cum, 12% faţă de 42% ?
- Da. - Super !
Puteţi să terminaţi odată cu laudele la adresa lui ?
A fost noroc chior. El e rău.
- Ia dă-mi fişele alea. - Mie mi se pare destul de sexy.
- Pot să spun asta despre un asistent ? - Nu.
Ziua a treia.
Ziua...
...a treia.
Ziua a treia.
- Da ? - Şi ?
Ziua a treia ?
Respiră adânc...
O, da.
Dr Bailey ?
Să ne ţinem după ea ?
O brăţară de alertă în caz de urgenţă ?
Asta e soluţia dv ?
Dacă pacientul va avea o criză de hipertensiune
Când... Când pacientul va avea o criză de hipertensiune.
Ambulanţa îl va aduce pe dl Burton aici şi îl vom trata de urgenţă.
O să fie prea târziu, va fi deja mort.
Deci îl trimiteţi acasă să moară,
dar asta nu-i o problemă, pentru că îi veţi da o brăţară cu numele lui pe ea.
Dacă scoatem drena a treia zi după operaţie în loc de ziua a cincea,
putem reduce formarea fistulelor cu 30%.
Eli a scos o drenă când nu trebuia
şi era cât pe-aci să-l reclam, pentru că nu avea voie să facă asta,
dar el totuşi a făcut-o.
Vă las dosarele să vă uitaţi peste ele.
Vă rog să mă scuzaţi. Sunt Miranda Bailey,
Doctorul care a găsit leacul împotriva fistulei.
Aşa e. Am zis-o.
Jonas Salk a găsit leacul împotriva poliomielitei.
Miranda Bailey e pe cale să găsească leacul împotriva fistulei.
Ziua a treia.
13 kg.
- E printre cei mai mari prinşi anul ăsta. - Ia te uită !
Ce mai peşte !
- Mulţumesc. - Vreţi o poză ?
- Sigur că da. Fă-i o poză. - Haideţi !
Haideţi să facem o poză. Dv daţi peştele jos, eu aduc aparatul.
- Cum să-l dau jos ? - Îl apuci şi-l dai jos. Poţi.
- Alunecă rău, aşa că ai grijă. - Dumnezeule !
- Îl ţii aşa. Bine ? Gata ? Super ! - Da. Ce greu e !
Gata ? Prietena dv e pentru prima dată la pescuit ?
- Da, e prima dată. - E tare.
Da, este. Chiar este.
Gata. Zâmbiţi.
Nu-i nimic. Nu e musai să facem poză.
- Fă-i poza. - Să aşteptăm până
Fă-i poza acum. O să vrem o amintire cu clipa asta.
Dumnezeule !
Jason, iubitule !
Am făcut tot ce am putut ca să-i tratăm leziunile.
- Următoarele 24 de ore vor fi critice. - Dar se va face bine, nu ?
Dacă totul merge bine, o să se recupereze complet ?
Deocamdată ne interesează să treacă de noaptea asta.
Ştiu că e greu,
dar încearcă să nu te gândeşti prea departe în viitor.
Mi-e frică să-l ating.
Ştiu că acum nu vezi decât aparatele şi rănile, dar tot el e.
Ia uite-l pe rezidentul meu favorit.
Hai la bar. Dau de băut.
- Îmi pare rău, nu pot. - De ce ?
Stark şi-a dat seama că-l urăşte pe tipul care l-a asistat azi
mai mult decât pe mine.
Are o operaţie de obstrucţie duodenală congenitală şi o să-l asist.
Te întorci la Stark ?
Da, ştiu, tipul e un nemernic şi şoldurile sunt super,
- ...dar înţelege-mă - Du-te.
Tot nemaipomenită sunt.
Ţi-am prescris alfablocante
pe care poţi să le iei de la clinica noastră gratuită.
Dacă ai nevoie de ceva, sună-mă.
Te ajutăm noi să treci peste asta.
Mulţumesc.
Bună !
- Am încercat. Îmi pare rău. - O să-mi fie bine.
Dr Webber mi-a dat nişte medicamente gratuite, aşa că o să mă descurc o vreme.
Bine.
Mult noroc !
Eu am o asigurare medicală excelentă.
Dar ştiu că te pricepi să încurajezi pe cineva la nevoie...
Vreau să spun că...
Vreau să spun că mă mărit eu cu tine.
E o ofertă extrem de generoasă, dar nu pot.
Sunt doctor. Am depus un jurământ
şi nu pot să te las să pleci acum
la fel cum nu te-aş putea lăsa să sângerezi pe stradă.
E absurd. Îţi dai seama de asta ?
Sigur mâine o să regreţi.
Eşti pe moarte.
Henry, eşti pe moarte,
şi nu trebuie să fie aşa, pentru că eu pot să te ajut.
Vorbesc serios.
Mă mărit cu tine.
De acum încolo vreau să scoţi
toate drenele postoperatorii în a treia zi de la operaţie
dacă nu îţi spun să procedezi altfel.
Ştii ce înseamnă asta, ce ai făcut tu ?
Ce e ?
Aţi vrea să ieşiţi cu mine într-o seară, dr Bailey ?
Chiar şi expresia asta şocată pe care o aveţi acum pe chip:
"O, Doamne, un asistent m-a invitat în oraş."
"Cum naiba să ies din situaţia asta ?"
e o expresie drăguţă.
Bine,
pentru că mi-ai oferit soluţia cu ziua a treia.
Şi pentru că arăt foarte bine.
Da.
Ştiu că am fost de acord să bem un pahar împreună,
dar în timp ce veneam încoace
mi-am dat seama cât e de nedrept.
Nedrept faţă de tine,
nedrept faţă de mine, pentru că,
de fapt, nimic nu s-a schimbat.
Tu eşti tot într-un alt moment din viaţa ta
decât mine şi tu îţi doreşti alt
Scopul oricărei operaţii este recuperarea completă...
Să ajungi să fii mai bine decât erai înainte.
Unii pacienţi se vindecă repede şi se simt bine imediat.
Lexie, tocmai am primit un mesaj.
Bailey ne chemă înapoi la terapie intensivă.
Crezi că poţi să te descurci singur ?
Bună !
Bună.
Am adus 10 kg de păstrăv.
Cum a fost ?
A fost bine.
La alţii vindecarea se face treptat.
Abia după luni sau ani de zile,
îţi dai seama că nu te mai doare.
- Ce crezi, Cristina o să fie bine ? - Da.
Crezi că o să fie chirurg ?
Sincer ?
Nu ştiu.
Aşa că după fiecare operaţie, provocarea e să ai răbdare.
Mark, ţi-ai uitat cheile ?
Imaginează-ţi asta:
Sunt în Africa şi totul e minunat,
oamenii sunt drăguţi, clinica e nemaipomenită
şi lucrez la ceva care chiar e important,
chiar se vede că eu aduc ceva în plus,
dar plâng încontinuu.
Într-o zi, un tip cu care lucrez la clinică
mă întreabă în sfârşit ce e cu mine,
iar eu îi spun că mi-e dor de iubita mea,
că mi-e foarte dor de ea. Şi el mă întreabă
dacă vreau să mă întorc acasă în cazul în care îmi găsesc un înlocuitor.
Şi eu deschid gura să spun "nu", dar, să vezi chestie, iese un "da".
Şi aşa au făcut. Şi m-am întors.
Arăţi foarte bine.
Dar dacă reuşeşti să treci de primele săptămâni şi luni...
dacă crezi că vindecarea e posibilă...
atunci viaţa ta poate fi din nou cum a fost.
Dar acesta e un mare "dacă".
Traducerea şi adaptarea: ploi78, BMC & zanduka
Comentarii pe www.tvblog.ro