Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Running Wilde Sezonul 1 Episodul 7
Aparenţele erau foarte importante pentru Steve.
- Fa'ad e aici, dle. - Da, ştiu. Pentru duel.
- Da, dar... - L-am provocat data trecută şi m-a umilit.
Aşa că m-a chemat la duel şi de data asta, el va arăta ca un prost.
En garde, şi pregăteşte-te de...
Sunt aici să repar gardul.
El e Mike Russo, proprietarul Mike Russo Fencing.
Repară garduri din 1997.
Un om muncitor, forţat să te vadă ţopăind pe scări,
făcând o primă impresie ca un John Barrymore de mâna a doua în "Cei trei muşchetari".
Cum trebuie să te umilească asta.
Mulţumesc, Mike Russo, îngrădiri bune din 1997.
Nu am de lucru pentru tine azi, dar îţi voi plăti taxa măruntă de consultanţă.
Sunteţi nişte...
Cred că astea-s două victorii pentru mine.
Da, poate c-am fost prins cu apărătoarea jos,
dar azi n-am cum să nu mă simt învingător.
Migo, adu revista New York Style cu mine şi cu Emmy în ea.
- Sunteţi în revistă împreună? - Da... voiau o poză
pentru că o duc la o gală de caritate. Am făcut o donaţie importantă în numele nostru.
- De când arată Emmy aşa? - De fapt, n-am avut poze
cu mine şi cu Emmy împreună, şi recunosc că am lucrat poza în Photoshop.
Steve l-a pus pe nepotul lui Migo să facă treaba.
Bine, bine. Hai să ne jucăm cu părul ei.
Dar cum a început să se joace, nu s-a putut opri şi a exagerat puţin.
Cred că-i putem ţuguia puţin buzele.
- Acum vrei să-i schimbi buzele? - E o idee grozavă.
- Da, hai să le ţuguiem puţin. - Fotografia e falsă ca un film Zapruder.
Cred, dar uite ce frumos arată Emmy la braţul meu.
Arată mai mult ca braţul lui Mike Russo.
Presupun că nu ştie despre asta.
Practic n-am întrebat-o, pentru că mă temeam că va refuza.
Aşa va face. Deja crede că-ţi pasă doar de cum arată, că eşti superficial.
A trebuit să fac să pară că iau pe cineva care s-ar potrivi lumii acesteia.
Şi asta cred că e puţin superficial.
Dar e pentru filantropie. Asta dovedeşte că sunt opusul superficialului.
- Pentru ce se organizează gala? - E...
- Ape sigure în Africa. - Siguranţa apelor în Africa.
Ceva despre care ştiu câte ceva. Hai, Africa, hai să facem schi nautic sigur.
- Nu? - Cred cÄƒ va merge.
Provocarea va fi s-o faci pe Emmy s-arate aÅŸa.
Deja sunt cu un pas înaintea ta. L-am pus pe Migo să facă cumpărăturile.
Ce femeie refuză o transformare?
Femeia care deja e frumoasă şi locuieşte în copacul tău.
Între timp, mama citea chiar de gala la care Steve spera, în secret, s-o ia.
Asta e opulenţa. Cealaltă faţă a filantropiei.
Nu e chiar ce am făcut noi, nu? Dar, ar fi amuzant să mergem o dată la una de-astea.
Ai zice că e fericită. Sunt nişte oameni bosumflaţi.
- Mamă, tu eşti! Şi Steve. - Ce?
Cum de sunt în rochia aia? Şi de ce-mi stă părul aşa umflat?
- Ce e asta? - E ca un basm.
Nu e deloc ca un basm.
Coboară, domniţă, şi coboară-ţi părul.
- Alea sunt extensii, nu? - E foarte înţelept că ai sabia la tine.
- Ce naiba faci? - Îţi apăr onoarea în faţa legiunii fantomă.
Nu, stai! Steve!
- Ia de aici, ticălosule! - Stai! Îmi sfâşii cearşafurile.
Nu aşa mă gândeam că-ţi voi sfâşia cearşafurile.
- Vin cu o invitaţie. - La gala apelor sigure din Africa?
- Ai văzut revista. - Nu doar asta, ci şi cum m-ai făcut s-arăt!
- Nu-ţi face griji. Migo, dă-i cadoul. - Nu.
- Dă-i cadoul. - Dă-mi cadoul!
- Nu! - E al meu! Extensii şi machiaj.
- Lor le pasă doar de cum arăţi. - N-aş merge niciodată la o petrecere
unde tuturor le pasă doar de cum arată.
Nu e deloc aşa. De unde ai venit cu toate astea?
Steve, chiar credeam că trecem în acest...
- Loc profund. - Da, şi eu.
Dar, cred că eşti la fel de superficial cum am crezut mereu că vei fi.
Credeam că ţi-ar face bine să ieşi şi să te distrezi fără griji.
- Şi părea că ai vrea să faci asta. - Ce-am zis de te-a făcut să crezi asta?
- De fapt, ai... - Bine.
De ajuns, Puddle. Toţi am spus destule.
- Bine, nu puteai anticipa asta. - Da, asta chiar mi-a scăpat complet.
Mama tocmai a refuzat să meargă la o gală la care voia să ajungă.
Şi am o nouă trusă de machiaj cu care să-mi aranjez lucrul.
Bine, poate că vreau să merg. Dar ideea e că lui Steve nu-i pasă de gala asta.
Vrea să se folosească de ea ca să se distreze. E ca şi cum n-o poate lua în serios.
- Ar fi ca şi cum eu... - Te-ai purta de parcă nu i-ai dat de-nţeles
că vrei să mergi la chestia asta?
Dar am de înţeles pentru filantropie, nu? Poţi face ceva pentru filantropie
pe care nu l-ai face în viaţa normală, pentru că e-n joc un bine suprem.
Deci ar fi-n regulă să sugerez cuiva că exagerează puţin ca să se integreze?
- Mi-a schimbat părul! - Nu aşa mult cât l-a schimbat pe-al lui.
Părea ca un Jonas Brother în poza aia.
- Cine? - Mă bucur că nu ştii cine e,
şi că nu te-a contaminat cultura asta superficială.
Normal că nu sunt.
Nu era un moment bun să-i arăt că-mi îmbrăcam lucrul ca Justin Bieber.
Poate că ai dreptate. Poate nu e vorba de cum arăt. Poate că ţine la mine.
De fapt, atunci, era vorba de cum arată,
căci trebuia să găsească pe cineva care să arate ca mama, pe care s-o ia la petrecere.
Poate nu e vorba de cum arăt. Poate că ţine la mine.
Nu cred că vom găsi pe cineva care să semene mai bine cu Emmy.
Da, e atrăgătoare în aparenţă,
dar n-are calităţile interioare ale lui Emmy cum ar fi metabolismul sau dinţii ei.
Mă scuzi. Scuze că-ntrerup. Îmi dai voie?
Stai să-nţeleg. Tot mergi la acest eveniment,
dar în loc să iei pe altcineva, o să faci să pară că...
Că merg cu Emmy, da. Ce-aş putea să fac? Fotografia noastră e acolo.
Da, dar asta nu dovedeşte ce a zis, că eşti superficial şi că-ţi pasă doar de cum arată?
- Mă cunoşti. Nu sunt superficial. - Steve, îţi datorez scuze.
Nu ştiu de ce credeam că te concentrezi pe cum arăt.
Da, îmi place gura ei. Pune-o în grămada celor drăguţe.
- Steve! - Glumesc, Emmy cea adevărată.
Mai pot încerca o dată, acum c-am văzut-o cum merge?
Îmi pare rău, îţi cereai iertare?
Tot cred că e puţin ciudat că ai fost sincer cu mine.
Dar n-am fost chiar cinstită cu tine.
Şi cred că e genul de petrecere importantă la care să mergi, ştii?
E pentru o cauză bună şi aş fi mândră să vin cu tine şi să-mi arăt susţinerea.
Eşti aici de mai mult de-o lună. Nu e niciun motiv pentru care să nu ne distrăm.
Ai dreptate. Cred c-am fost puţin supărată din cauza fotogafiei
şi statutul fals şi relaţia falsă.
Cred că eram puţin paranoică că totul legat de locul ăsta e fals.
Te asigur că singurul lucru fals de aici e culoarea părului lui Lunt.
Şi acele mere. De ce mănânci merele false?
- Doamne, cred că l-am spart. - Nu-ţi face griji, nu contează.
- Migo mi le ia pentru 500$ bucata. - Nu vorbesc de măr. Cât de rău e dintele?
E rupt în două. Nu-ţi face griji. Îl putem repara până sâmbătă.
Îl pot aduce aici pe dr. Elicopter. Asta face. Zboară aici şi repară dinţii.
A zburat aici săptămâna trecută ca să-mi albească dinţii.
Nu, în niciun caz. N-o să risipesc banii pe asta.
- O să merg la şcoala de stomatologie. - Asta da risipă de bani! Cât e, trei ani?
Nu, au studenţi care lucrează mai ieftin. E nevoie doar să-l repare.
- Nu trebuie s-arate frumos. - Nu?
- Da, dar se vede. - Doar când zâmbesc.
Doamne, trebuie să te facem să nu zâmbeşti. Iar Robin Williams stă la masa noastră,
iar tipul ăla nu va avea linişte până ce nu se prefac toţi că râd.
- Deci îţi pasă doar de cum arată. - Şi cum sună, remorcherul Willie.
- Nu. - Chiar eşti aşa superficial?
Nu-ţi pasă deloc de cauza asta. Îţi pasă doar de cum arăt la petrecere?
Steve ştia ce răspuns căuta mama.
Ai dreptate. Vom sări peste petrecere.
Da, nu era ăsta.
Dintele mamei era reparat, dar sentimentele erau tot rănite.
De ce nu cumpărăm aşternuturi noi?
Pentru că, spre deosebire de alţi oameni, noi n-aruncăm lucrurile când au imperfecţiuni.
Pot face aşternuturile să pară ca noi.
Ştiu că n-a spus asta, dar era îngrijorat de sănătatea ta.
Şi e bine c-ai mers la dentist. Puteai avea nervul afectat sau ceva.
Nu cred că era îngrijorat de sănătatea mea.
Cred că era superficial aşa cum mă temeam că e.
Tipii bogaţi ca Steve dau lucrurile de o parte imediat ce-apare o imperfecţiune.
Aşa cum a aruncat aparatul ăla excentric italian care face cappuccino
doar pentru că s-a pierdut chestia aia mică de cauciuc de unde era spuma de lapte.
Nu e adevărat.
De fapt, era adevărat. Dar Migo mereu avea de câştigat de pe urma asta.
Sunt doar lucruri... în afară de ponei şi de Carla.
De unde ştiu că n-o să mă dea de o parte imediat ce-mi apare primul rid?
Ar fi fost frumos să nu mă cert cu dl. Lunt pentru ceva.
Dar îl cunosc pe Steve, şi el nu e aşa.
Aş vrea să fie o cale ca să demonstrez asta. Ar fi trebuit să-mi las dintele aşa
şi să văd dacă anula mersul la eveniment.
Ce vrei să faci, să fii hidoasă ca să vezi cum reacţionează?
Pentru cineva ca tine, ar fi nevoie de mult machiaj.
Şi mulţumită ţie, exact asta avem.
Nu, Emmy...
- Migo, jură că vei ţine secret. - Bine.
Dar îţi spun, nu-i pasă deloc de cum arăţi.
Doar c-a picat un mic test oral.
E norocos că-i voi da unul de machiaj.
Cum arată dintele? Îl vezi în lumină?
Haide.
Are forma care trebuie? Cât de buni pot fi studenţii ăştia?
Habar n-ai de şcoala asta de stomatologie, nu?
Îţi pasă aşa mult cum va arăta la eveniment?
Normal că da. Toţi prietenii mei vor fi acolo.
Cred că asta mă face să par puţin superficial, nu?
Da, oarecum e definiţia superficialităţii.
- Deci asta încercai să-mi spui. - Întreaga ta viaţă. E o calitate oribilă.
Mereu am crezut că vei face ceea ce trebuie,
că ai o profunzime ascunsă pe care să o poţi scoate la iveală.
- Cum o scot la iveală? - Poţi începe spunându-i lui Emmy
că vei merge cu ea la gala la care a fost destul de prostuţă să accepte invitaţia.
- O voi face. - Da, dar spui c-o iei indiferent ce, da?
Nu-nţeleg. Am spus c-o voi face.
- Deja am spus prea multe. - Eşti un om bun, Migo.
Crezi că mă poţi ajuta să-ţi urc computerul în maşina mea?
- Trebuie reinstalat. - Atunci hai să scăpăm de el acum
- până nu se-nrăutăţeşte. - Da.
Şi aşa mama s-a pus să vadă cât de superficial era Steve.
Bună, Steve. Stai să bag asta.
Bila trei în colţ.
- Bună lovitură. - Îţi place rochia asta?
Nu dezvăluie multe pentru gala asta, acum că dintele meu e reparat.
- Presupun că încă vrei să mergem, nu? - Glumeşti? Normal că da.
A fost doar o mare neînţelegere. Şi ştii ce sunt?
Sunt un mare domn Înţelegător.
Chiar mi-aş dori să merg dacă mă iei.
- Sigur vreau să te iau. - Joci cum trebuie şi poate că mă vei lua.
Se pare că suntem amândoi pe punctul de a face ceva...
- Urticarie! - E mai rău?
- Ce să fie mai rău? - Hai, ştiu c-o vezi.
Ideea e că deja e deasupra taliei şi e mult şi pe glezne.
Nici n-ajung la ea pe spate, dar partea bună e că rochia ascunde o mare parte,
deci poţi uita că e acolo.
Cum de s-a întâmplat chestia asta care de-abia se vede?
Când studentul mi-a scos dintele, m-a avertizat că e multă mizerie din junglă în abces.
- Se pare că am luat-o din Amazon. - Doamne, sunt aşa multe lucruri groaznice.
Îmi tot spun să nu mă scarpin, dar e greu să nu scarpini ceva aşa râios.
Mai era un simptom, dar nu-mi mai aduc aminte.
Poate dacă-mi pieptăn părul în faţă, nimeni nu poate vedea.
Da, ai un păr aşa frumos, n-ai de ce să nu-l tragi în faţă... să-ţi cadă din cap.
Ăsta era celălalt simptom. Ştiam că era ceva amuzant.
Deci la cât vii să mă iei, domnule Înţelegător?
Chiar cred că trebuie să te ducem la un doctor.
Am fost. M-au trimis la specialistul ăsta în boli infecţioase.
M-a asigurat că e ceva cosmetic. Un mic virus ce-ncearcă să iasă din corpul meu
şi să-mi ia părul şi genele şi poate să-mi facă şi nasul să curgă puţin.
Ar trebui să revin la normal în şase luni.
Asta dacă nu vrei să anulăm totul.
Dar de data asta, Steve şi-a amintit de avertizarea lui Migo,
şi a spus ceea ce trebuie.
Adică, nu imediat.
Nu, vreau să merg.
Indiferent ce-ar fi, vreau să merg cu tine.
Serios?
Şi atunci mama şi-a dat seama că Steve e mai profund decât credea.
- De ce e aşa întuneric aici? - Lunt, închide luminile alea!
Steve în sfârşit a făcut ceea ce trebuie ducând-o pe mama la gală,
în pofida înfăţişării sale.
E fantastic. Sunt mândru de tine. Ştiam că vei face ceea ce trebuie.
Şi acum îţi pot spune ce nu puteam înainte.
Nu-ţi face griji. I-am spus exact ce mi-ai zis.
Singura problemă acum e cum să n-o iau la chestia asta?
- Dar credeam c-ai zis c-o iei. - Nu, am zis că zic c-o iau. Asta am făcut.
Dar, Steve, am vorbit că nu vrei să fii superficial.
Nu vreau. Sunt multe lucruri care nu-mi plac la mine.
Beau mult. Nu sunt strict cu mine. Dar nu e ca şi cum sunt lucruri foarte rele.
Ba sunt. Şi poţi face ceva în privinţa asta.
N-o să îmi bat capul cu asta, pentru că nu-mi bat capul cu asta.
N-o pot lua dacă arată aşa. Chiar şi Lunt ar fi de acord pentru c-a văzut-o.
Deja am mai făcut o preselecţie.
- Ce e cu ea? - Are o urticarie făcută de machiaj.
Şi putem face mai mult dacă e aleasă. Îi radem puţin părul...
Emmy deformata deja a fost de acord să meargă cu mine,
cadavru cu păr brun-roşcat... N-ai înţeles nimic!
Sau poate că tu n-ai înţeles nimic.
- Foarte inteligent, dle Lunt. - Aia a părut inteligent?
Mă purtam ca un ticălos. Înapoi la machiaj, fetelor.
Am veşti pentru tine. O cauţi cu lumânarea.
Emmy crede că merge la gală, iar doctorul i-a zis că poate.
Vom găsi un doctor care să spună contrariul.
Mă-ndoiesc că vei găsi unul care să spună "nu-s deloc de acord".
Nu sunt deloc de acord. Aş vrea să fiu doctorul tău.
De ce vrei să mă ajuţi?
Credeam că sperai ca lucrurile să nu meargă bine între mine şi Emmy.
Am motivele mele, dar interesele tale primează.
Motivele sale erau că voia ca lucrurile să nu meargă bine între mama şi Steve.
Deja te cunoaşte. Nu va crede că eşti doctor.
Deja îl cunoşteam pe Marlon Brando, dar am crezut că e Naşul
sau Colonel Klink în "Apocalypse Now".
- Crede-mă, nu va ştii că-s eu. - Asta pentru că n-o vei face.
E o provocare? Îţi accept provocarea!
Cum de-a intrat aici?
Dar trebuie să recunosc că-mi place ideea cu care aţi venit voi doi
ca să angajăm un actor profesionist ca să joace rolul doctorului.
- Nu, nu mă bag în asta. - Ba da, Migo. Şi jură-mi că ţii secretul.
- De ce-mi fac toţi asta? - Lunt, vom avea nevoie de-o nouă preselecţie.
Ştii ce, Steve, chiar eşti un om terminat.
Poate prea terminat ca familia să primească gratis.
Mersi, amice.
Şi următarele zile au fost o ameţitoare pierdere de timp.
Bine, mulţumesc.
Steve a căutat actori faimoşi că jucau roluri de doctori.
Şi când niciunul nu era disponibil, a căutat actori ce nu erau doctori.
Biroul lui Matt Damon? Înţeleg, e prea ocupat.
Şi dl. Fox e cu familia. Ce frumos.
După multe refuzuri, dl. Lunt l-a luat pe vărul unui prieten ce susţine că e actor.
Dr. Maulik Pancholy e aici.
- Cine e? Nu ştiu cine e. - Joacă rolul lui Jonathan în "30 Rock".
- De la Soare? - Nu ăla e "A treia planetă". Eu joc în 30.
- Câte planete pot fi? - E un alt serial. E foarte popular. De fapt...
Sunt puţin îngrijorat că mă va recunoaşte.
- Eu nu. - Joc rolul asistentului lui Alec Baldwin.
Scuze, omule, nimeni de aici nu e fan.
- Dar ştii replicile, nu? - Da. O singură problemă.
- De unde ştiu că e prea bolnavă pentru gală? - Doar te uiţi la ea.
- Ce doctor sunt, medium? - Ştiam că trebuia să-l alegem pe Kenneth.
Între timp, Migo ne ducea la programare.
Nu mergem după iaurt îngheţat, nu?
Poate la întoarcere, dar acum Steve vrea să te duc la un doctor.
E foarte îngrijorat de sănătatea ta.
- E? - Poate n-ai observat că am mănuşile,
dar am pus ghilimele.
Înţeleg. Chiar e îngrijorat pentru mine.
Iar eu sunt cea atât de superficială că mă joc cu el.
Nu mă refeream la asta, dar deja am spus prea multe.
Poate-ar fi mai bine să stai aici şi să suni să-ţi ceri iertare.
Nu, merită scuze faţă în faţă. Probabil deja a adus un doctor celebru.
Da. Să sperăm că nu prea celebru.
Ce bine, aici erai.
Migo era liniştit când l-a văzut pe Maulik Pancholy din "30 Rock".
Dar n-ar fi trebuit, pentru că s-a dovedit
că "30 Rock" e singurul serial pe care-l urmăreşte mama.
Îi spuneam doctorului despre simptoamele tale.
- Care e diagnosticul tău, doctore? - Bazându-mă pe nimic,
e prea bolnavă să meargă la evenimente.
- Atunci e stabilit. - Pot măcar să-i dau nişte pastile?
- De ce, ai pastile? - Da, am.
Le ţin în tubul ăsta de bomboane mentolate.
Da, sunt îngrozitor de bolnavă. E posibil să am nevoie de "asistenţă".
Ce faci în cabinetul meu? Nu eşti doctor aici.
- Nu, e Jonathan din "30 Rock". - "A treia planetă de la soare"?
Şi au făcut toate astea ca să mă convingă că sunt bolnavă şi nu pot merge la gală.
- Deci de fapt nu eşti bolnavă. - Nu.
Nici tu nu eşti mai brează... şi tu ai minţit.
- Şi ce s-a întâmplat cu mica urticarie? - Era machiaj.
E uimitor cum oamenii pot fi păcăliţi de puţin... machiaj.
Sunt eu, Fa'ad.
- Da, ştim. - Ar fi trebuit să mă foloseşti pe mine ca doctor
nu pe actorul ăsta din rolurile secundare...
N-ar fi aflat niciodată.
Scuze, băieţi. Ştiu că sunteţi în mijlocul unei şarade aici.
Trebuie doar să iau cultura de aici.
Era aici. A băut cineva asta?
Mama, dar doar să bea pastilele false cu ea.
Poate unul din voi, dnilor doctori, o puteţi ajuta.
Doamne, a crezut că sunt doctor!
Şi aşa s-a îmbolnăvit mama.
Şi în zilele ce-au urmat, Steve a făcut totul să aibă grijă de mama.
- Cum te simţi? - Nu mai tremur.
Sigur. Dar ştii ce, cred că e din cauză că nu mi-a mai fost greaţă.
Mă refeream la mine! Dar mi-e puţin frig.
- Vrei să-ţi iau temperatura? - Ştii că e în ureche acum, nu?
De când? Lunt!
Se pare că, după ce fusese îngrijit o viaţă, se pricepea destul de bine
să aibă grijă de altcineva.
Trebuie să-ţi spun, m-am simţit groaznic.
A fost o prostie să te duc acolo. Nu pot să cred c-ai băut apa aia.
Ironic, m-am îmbolnăvit exact de la apa afectată
pe care evenimentul de caritatea vrea s-o oprească.
E important.
Dacă oamenii ăia din Africa ar putea vedea acum,
şi-ar pune în cui schiurile de apă şi ar merge acasă la o gală ciudată din junglă,
încercând să strângă bani pentru tine.
Crezi că te simţi destul de bine să mergi diseară la gală?
Cred că da.
Migo... mergem la gală diseară.
- Mă bucur s-aud asta. - Doamne, uită-te la mine!
Nu, părul meu e vraişte, am pungi mari sub ochi,
buzele sunt crăpate... Nu, una e un dinte ciobit,
dar nu pot merge la gală arătând aşa.
Nu, nu, nu.
Aproape că n-aveam decât s-o aduc aşa.
Da, chiar ai scăpat de asta.
- Vă lua biletele? - Sigur.
Poţi lua una din Emmy.
Lunt! Lista preselecţiei!
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro