Tidigare i "The Walking Dead"...
Jag är bara en man som letar efter sin fru och son.
Det finns vi och de döda. Vi överlever genom att samarbeta.
- Dra åt helvete. - Hon är fångad.
Hon är min syster, din jävel!
Lämna mig inte!
Var är Glenn?
Just det! Du hörde vad jag sa, slyna.
Har du problem med det? Kom igen då, om du är karl nog.
Eller ta upp det med befälen om du är en fegis.
Du hörde vad jag sa, din fitthora. Du är väl inte döv?
Ta upp det med befälen eller kyss mitt bleka arsle.
Precis, det var så jag sa.
Då tar idioten och svingar ett slag, och...
Du skulle ha sett hans min när jag slog ut hans framtänder.
Ja, fem av dem. Pang! Pang! Bara så där.
Ja, herregud. De tänderna kostade mig 16 månader på straffläger.
Det var en tuff tid.
Men det var värt varenda minut.
Bara för att få se den där idioten spotta ut sina tänder.
Ja sir, det var värt varenda minut.
Nej... Nej! Nej!
Nej, nej, du barmhärtige Jesus.
Hjälp mig, Gud! Gud! Gud!
Snälla Jesus!
Hjälp mig!
Hjälp mig...
Jesus. Jesus.
Jag vet att jag har uppfört mig illa. Jag vet att jag blir bestraffad.
Jag vet... Jag förtjänar det! Jag har varit elak.
Hjälp mig nu. Visa mig den rätta vägen.
Gud!
Det är lugnt. Du behöver inte bry dig.
Jag har aldrig bett till dig förr. Jag tänker inte börja nu.
Jag tänker inte be till dig nu! Oroa dig inte för mig.
Jag kommer aldrig tillbe dig!
Jag har aldrig gjort det förut.
Helvete...!
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och Robfors
www.SweSUB.nu - De levande döda
Försök att inte tänka på att Merle blev kvarlämnad.
Kul att se att nån har roligt.
- Ge tillbaka den. - Sluta!
- Nej! - Jag hittade den.
- Ge mig! - Låt din syster vara, Mijo.
Ju mer du rör dig, ju längre tid tar det.
- Jag försöker. - Försök mer.
Vänta bara tills du ska börja raka dig. Det svider.
Då kommer du att längta efter din mammas hårklippning.
- Det tror jag när jag ser det. - Om du tar det här som en man-
-så ska jag lära dig nåt speciellt i morgon.
- Jag ska lära dig fånga grodor. - Jag har fångat en groda en gång.
Grodor. Plural. Och det är en konst.
Det finns speciella sätt som få människor känner till.
Jag är villig att dela med mig av mina hemligheter.
- Jag är en flicka, prata med honom. - Erbjudandet kommer aldrig igen.
- Vad ska vi med grodor till? - Har du aldrig ätit grodlår?
- Nej, gott! - Han har rätt.
När sista konserven med bönor är uppäten kommer du att älska de där grodlåren.
"Shane, kan jag få ta lite mer? Bara ett lår till?"
- Jag tvivlar på det. - Vi kommer att bli hjältar.
Vi kommer att bjuda alla på cajunkryddade Kermit-lår.
Jag äter hellre Miss Piggy. Det där lät lite konstigt.
Vi kommer bli berömda hjältar. Du och jag, Shane och Carl.
Ser du vad det är, Dale?
Prata med mig, Dale!
Jag ser inget än.
Är det de? Är de tillbaka?
Det var som fan. En stulen bil.
- Stäng av ljudet! - Jag vet inte hur man gör!
- Min syster Andrea... - Öppna huven. Öppna huven!
- Mår hon bra? Lever hon? - Ja, ja! Hon mår bra!
Varför är hon inte med dig? Var är hon? Mår hon bra?
Ja, alla mår bra. Fast kanske inte Merle.
Är du dum som kör den här hit? Försöker du locka hit varenda vandrare?
Det är nog lugnt. Alarmet ekade mellan bergen. Svårt att lokalisera ljudet.
Det säger jag inte för att käfta emot. Du bör tänka efter lite nästa gång.
Förlåt. Jag har en häftig bil.
Kom så ska du få träffa allihopa.
- Amy. - Andrea!
Tack gode Gud! Du skrämde skiten ur mig.
Pappa, pappa!
Jag sa ju att jag skulle komma tillbaka.
Det är verkligen kul att se er. Jag trodde att vi hade förlorat er.
- Hur kom ni ut därifrån? - Den nya killen fick ut oss.
Ja, en riktig galning kom till stan. - Kom och hälsa, helikopterpojken!
Han är också polis.
Herregud.
Pappa! Pappa!
Desorienterad är nog rätta ordet.
Desorienterad.
Fruktan, förvirring. Allt sånt, men...
- Men mest desorienterad. - Ord kan vara så torftiga.
- Ibland betyder de ingenting. - Jag visste inte var jag befann mig.
Ett tag trodde jag att jag var fångad i en komadröm.
Nåt jag kanske aldrig skulle vakna upp ifrån.
Mamma sa att du hade dött.
Hon hade all rätt att tro det. Tvivla aldrig på det.
De sa att de skulle evakuera alla patienter på sjukhuset till Atlanta.
- Men det blev aldrig så. - Nej, Atlanta störtades ju.
- Sjukhuset verkade ha blivit invaderat. - Ja. Det var knappt jag fick ut dem.
Jag är tacksam, Shane. Jag kan inte ens beskriva det.
Ja, ord kan vara så futtiga.
- Tänk över vedträet, Ed. - Det är kallt.
Kylan ändrar väl inga regler?
Vi håller den glödande så att den inte syns på avstånd.
Jag sa att det var kallt. Sköt dig själv för en gång skull.
Ed...?
Vill du verkligen ha det här samtalet?
Dra bort den då, för fan.
Jösses.
- Carol, Sophia. Hur är det med er? - Bara bra.
- Jag är ledsen för elden. - Nej, du behöver inte be om ursäkt.
- Ha en trevlig kväll. - Tack.
Jag uppskattar samarbetet.
Har ni tänkt på Daryl Dixon?
Han kommer inte bli glad över att ni lämnade hans bror.
Jag tappade nyckeln.
- Jag låste fast honom. Mitt fel. - Det är ingen tävling.
Jag vill inte blanda in ras, men det låter bättre om det kommer från en vit.
- Jag står för det jag gjorde. - Vi kan ju ljuga.
Eller berätta sanningen. Merle var helt okontrollerbar.
Vi var tvungna att göra nåt. Annars hade han fått oss alla dödade.
Din make gjorde det enda rätta. Det är Merles fel att han blev lämnad.
Ska vi säga det till Daryl?
Det kommer inte att leda till en förnuftig diskussion.
Var säkra på att vi kommer att få ett helvete när han är tillbaka från jakten.
Jag var rädd och flydde. Jag skäms inte för det.
Alla var rädda och flydde. Vad menar du?
Jag stannade länge nog för att kedja fast dörren.
Trappen är smal. 5-6 av dem kan pressa sig mot dörren.
Men det räcker inte för att knäcka kedjan eller hänglåset.
Det jag menar är att Dixon fortfarande lever.
Han är fastlåst där på taket. Och det är vårt fel.
Jag hittade dig, eller hur?
Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig, Carl.
- Jag hittade er. - Ja.
Jag visste att jag skulle göra det.
- Nu blir han kaxig med. - Nej, jag visste.
När jag såg det tomma huset så visste jag att ni levde.
Hur då?
Fotografierna var borta, våra familjealbum.
- Jag sa ju det. - Nu är han väldigt kaxig.
Det här hör hemma här.
Jag trodde verkligen att jag aldrig mer skulle få se dig, älskling.
Jag är så hemskt ledsen...
...för allt.
När du låg på sjukhuset önskade jag att all ilska och bråk aldrig skett.
Men misstagen...
Vi har kanske fått en andra chans? Det är få som får det.
Jag undrade vart den tagit vägen.
Vill du ha tillbaka den?
Givetvis.
Han kommer inte vakna.
- God morgon. - God morgon.
Hej.
God morgon. De är fortfarande lite fuktiga, men de torkar snart.
- Har du tvättat mina kläder? - Ja, så gott det nu går.
Vi skrubbar på ett tvättbräde. Det är ju ingen tvättmaskin, direkt.
Så snällt av dig. Tack.
Titta på gamarna. - Ta allt ni vill ha!
Generatorerna behöver all bränsle de kan få. Jag är ledsen, Glenn.
Jag trodde att jag kunde få köra ett par dar till.
Vi får stjäla en till en annan dag.
God morgon, konstapeln.
Sovit gott?
Bättre än på länge.
Jag ville inte väcka dig. Jag tänkte att du behövde få sova ut.
- Vad nu då? - Jag tänker på han vi lämnade.
Du kan inte mena allvar.
Nu finns det vatten. Glöm inte att koka det innan, bara.
Frågar du, eller berättar du för mig?
- Frågar. - Det är det dummaste du kan...
- Mamma! - Carl?
- Det är där borta! - Pappa! Mamma!
- Rick! - Carl!
Mamma!
- Har du blivit biten? Riven? - Nej, jag mår bra.
Det är den förste här uppe. De kommer aldrig så här högt upp annars.
Maten håller på att ta slut i stan.
- Jisses. - Jävla skit!
Det var ju mitt rådjur.
Titta! Helt söndertuggat av en äcklig, virusbärande, värdelös skit!
- Lugna dig. Det där hjälper föga. - Vad vet du om det, gubbe?
Ta din fåniga hatt och far tillbaka till ålderdomshemmet.
Jag har spårat rådjuret länge.
Jag drar den till lägret och lagar en god stek.
- Kan man skära runt det tuggade? - Jag skulle inte riskera det.
Det var synd. Jag har några ekorrar. Det får duga.
Herregud.
Kom igen, för fan!
Det måste vara hjärnan. Vet ni ingenting!
Merle!
Merle! Kom ut, din fule fan.
Jag har fixat ekorrar. Nu fixar vi krubb.
Vänta lite, Daryl. Jag behöver prata med dig.
Om vadå?
Om Merle. Det uppstod ett problem i Atlanta.
Är han död?
- Vi vet inte riktigt. - Antingen är han det, eller inte!
Det finns inget enkelt sätt att berätta, så jag säger det rakt ut.
- Vem är du? - Rick Grimes.
Har du nåt att berätta för mig?
Din bror utsatte oss alla för livsfara. Så jag låste fast honom på ett tak.
Han är kvar där.
Vänta, låt mig få bearbeta det här. Du låste fast min bror på ett tak.
- Och du lämnade honom där! - Ja.
Akta dig för kniven.
Okej.
- Bäst att du släpper mig! - Nej, jag tror inte det.
- Strypgrepp är olagligt. - Anmäl oss, bara.
Lugna dig. Vi kan hålla på hela dagen.
Jag vill ha en sansad diskussion. Tror du att vi klarar det?
Jag gjorde det inte för skojs skull. Din bror går inte ihop med andra.
Det är inte Ricks fel. Jag hade nyckeln. Jag tappade den.
- Kunde du inte plocka upp den? - Jag tappade den i avloppet.
- Det känns inte bättre för det! - Det här kanske gör det.
Jag satte en kedja för dörren så de inte kunde komma åt honom.
- Med ett hänglås. - Det måste väl ändå betyda nåt?
Åt helvete med er!
Berätta var han är så att jag kan hämta honom.
Han visar dig. Eller hur?
Jag åker tillbaka.
Är det så? Du tänker sticka? Åt helvete med alla andra?
Inte alls, inte dig och allra minst Lori.
Säg det till henne då.
- Hon vet det. - Jag vet inte det. Kan du bara...
Kan du inte berätta varför?
Varför riskera livet för en skithög som Merle Dixon?
- Välj dina ord bättre! - Det gjorde jag. Jag menade skithög.
Han skulle inte ens ge dig ett glas vatten om du så dog av törst.
Det intresserar mig inte. Jag kan inte låta nån dö av törst.
Törst och utsatthet. Vi lämnade honom som ett fångat djur.
Ingen är värd att dö så.
Du och Daryl? Är det din stora plan?
- Vad fan...! - Du vet ju vägen.
Du sa att det inte var några problem att ta sig in och ut.
Det är inte schysst att fråga. Det skulle kännas bättre om du var med.
- Tänker du riskera tre män? - Fyra.
Det här blir bara bättre och bättre.
Ser du nån annan som är villig att rädda din skitstövel till bror?
- Varför du? - Det skulle du inte ens förstå.
- Vi pratar inte samma språk. - Det var fyra.
Du försätter oss alla för livsfara. Bara så du vet det.
Du såg vandraren. Den var vid lägret.
De tar sig bort från stan. Vi behöver alla här för att skydda lägret.
- Vad du behöver är mer vapen. - Just det. Vapnen!
Sex hagelgevär, två dynamiska gevär, över dussinet handeldvapen.
Jag tog allt från polisstationen.
Jag tappade väskan i Atlanta. Den bara väntar på att bli upplockad.
- Ammunition? - 700 blandade kulor.
Du har precis kommit hit och nu sticker du igen?
Jag vill inte att du åker, pappa.
Åt helvete med vapnen. Shane har rätt. Merle Dixon?
Han är inte värd det här, även fast det finns vapen att hämta.
- Berätta. Få mig att förstå. - Jag är skyldig en man och hans son.
Jag hade dött om de inte hade tagit hand om mig.
Det är på grund av dem jag står här.
De skulle följa efter mig till Atlanta. Jag måste varna honom.
Vad hindrar dig?
Walkie-talkien finns i väskan jag tappade. Han har den andra.
De skulle höra av sig när de var närmare.
- Är det våra walkies? - Vår radio borde väl funka?
Den är kanon. Våra walkies är kassa. De går inte på samma frekvensområde.
Jag behöver den där väskan.
Okej?
Då så...
Jag har hört att ni har bultsaxar.
- Kanske det. - När vi kommer till taket-
-måste vi klippa upp kedjan och handklovarna.
Jag har aldrig gillat att låna ut verktyg. - Jag pratar om dig...
Din väska med vapen var inte den enda som tappades.
Mina verktyg lämnades med Merle.
Du ska få tillbaka dina verktyg. Se bultsaxarna som en investering.
Det låter mer som en chanstagning.
Vad får jag i gengäld? Ett av vapnen?
- Jag väljer. - Överenskommet.
Dale, låt oss göra överenskommelsen lite mer attraktiv.
- Din bil... - Vad är det med den?
Vår radiatorslang är körd. Det kan bli ett problem.
Men din slang matchar nästan vår. Jag kan få den att passa i alla fall.
När vi kommer tillbaka kan du ta hela bilen.
- Kom igen, vi drar! - Tack så mycket.
- Har du ammunition till pistolen? - Nej.
- Det var på skjutbanan sist. - Jag har nog ammunition kvar.
Du och den där väskan...
Jag gillar inte att du gör det här. Det är dumt och hänsynslöst.
Ska du ge dig av måste du ta med dig ammunition.
- Jag vet inte om jag vill skjuta i stan. - Det är upp till dig.
Fyra män, fyra kulor. Vad är oddsen?
Vi får hoppas att fyra är ditt turnummer.
- Tack. - Inga problem.
- De klarar sig säkert bra. - Jag är inte orolig.
Är du?
- Ja, lite grann. - Var inte det.
- Varför då? - Allting som har hänt honom hittills...
...ingenting har dödat honom än.
Hoppas för din skull att han mår bra.
De enda som kommer igenom den dörren - är vi.
Vi får gå härifrån.
- Dale. Har du sett Carl? - Shane tog honom till stenbrottet.
De snackade om att fånga grodor.
- Jag får ingenting. - Det kräver tålamod.
De vet att nåt är på gång. Jag får göra på det gamla sättet.
Du är nyckeln till allt. Jag ger mig på en och skrämmer resten mot dig.
Jag leder dem mot ditt håll.
Du måste fånga vartenda fuling du ser. Förstår du?
Visa ditt krigsansikte. Är du redo?
Är du redo? Nu kör vi.
De kommer åt ditt håll! Fånga dem! Fånga grodorna!
De kommer! Fånga dem! Fånga dem i hoven!
Hur är arbetet uppdelat egentligen?
Fånga dem i hoven! Vad har du fångat?
- Lera. - Vi får börja om.
Kan nån förklara varför kvinnorna får göra allt skitjobb?
Förstod du inte att världen gick under?
Det är så det ligger till.
- Merle eller vapnen först? - Vi ska inte ens snacka om det här.
Du känner till stället. Du bestämmer.
Merle är närmast. Vi drar dit först.
Jag saknar min tvättmaskin.
- Jag saknar min bil. - Jag saknar min kaffebryggare.
Min dator. Skicka SMS...
Jag saknar min massagestav.
Herregud.
Jag också.
- Vad är det som är så roligt? - Vi delar med oss av våra historier.
- Är det nåt problem, Ed? - Det är inget som rör dig.
Ni borde fokusera på ert arbete. Det här är inte roliga timmen.
Carl... Du skulle ju hålla koll på Dale.
- Shane sa att vi kunde fånga grodor... - Det spelar ingen roll. Gå tillbaka.
Jag kommer strax.
Han borde inte få lida för det här.
- Du kan inte säga vad jag ska göra. - Kan du vänta lite?
- Vi borde prata. Vi har inte... - Inte en chans. Säg det till grodorna.
- Jag vet inte hur du tar det. - Hur jag tar det?
Finns det en gråzon? Jag ska förklara. Håll dig borta från mig och min son.
Du får varken titta eller prata med honom. Min familj är historia för dig.
- Jag tycker inte att det är rättvist. - Håll käften, Shane!
Min make är tillbaka. Han är vid liv.
Han är min bästa vän. Tror du inte att jag är glad över det?
Hur vågar du? Varför skulle du vara det? Det var du som sa att han hade dött.
Din jävla idiot.
Jäklar. Du var en riktigt ful slinka.
Du kan gärna få tvätta din tvätt själv om du inte är nöjd. Varsågod.
- Det är inte mitt jobb. - Vad är det då, Ed?
- Slappa och röka cigaretter? - Jag ska inte lyssna på dig i alla fall.
- Kom igen! - Hon behöver inte följa med dig, Ed.
Det har inte du med att göra. - Kom igen. Du hörde vad jag sa.
- Carol... - Det spelar ingen roll.
Tro nu inte att du kommer undan bara för att du är en välutbildad satmara.
Följ med eller ångra det senare.
Så att hon kan dyka upp med blåmärken? Ja, vi har sett dem.
Lägg er inte i. - Kom igen! Ni har inte med det här att göra.
Ni vill inte tjafsa mer. Jag har pratat klart. - Kom igen.
- Nej. Carol, du behöver inte... - Du ska knipa! Jag ska allt ge dig!
- Släpp henne! - Kom hit!
- Släpp henne! - Släpp mig!
- Allting är bra. - Nej!
- Sluta, Shane! - Sluta!
- Rör du henne eller några andra-
-en gång till, kommer jag inte att sluta nästa gång. Fattar du?
- Då slår jag ihjäl dig. - Herregud!
Herregud!
Jag är ledsen, Ed. Herregud! Jag är så ledsen.
Jag är så ledsen, Ed.
Jag är ledsen, Ed.
Merle! Merle!
Nej!
Text: SSG - © Incubator och Robfors www.SweSUB.nu