Taikuuden aikaan myyttien maassa -
suuren kuningaskunnan kohtalo lepää nuoren pojan harteilla.
Hänen nimensä... Merlin.
- Mitä hän tekee? - Miettii.
- Mitä? - Sinua.
- Hänen on valittava tehtävä. - Pitäisikö polvistuminen yöksi auttaa?
Kyllä, hänen on voitettava vartalonsa, jotta tehtävä paljastuu hänelle näyssä.
- Aiotko jäädä katsomaan? - Tämä on yksi prinssin elämän tärkeimmistä päivistä.
Ylös.
On aika.
- Minkä tehtävän olet valinnut? - Näen vain yhden tien, sire.
Astun Kalastajakuninkaan maahan ja löydän kultaisen atraimen -
josta puhutaan kaatuneiden kuninkaiden legendassa.
Ymmärräthän, että todistaaksesi olevasi valtaistuimen arvoinen, -
sinun on tehtävä se yksin ja ilman apua?
Ymmärrän.
Kausi 3 Jakso 8 Feeniksin Silmä
Tekstitys: Daevos
- Saat hikan. - Kuka Kalastajakuningas on?
- Hän oli velho, joka eli satoja vuosia sitten. - Ja?
Legendan mukaan hän haavoittui taistelussa. Haava tulehtui -
ja tulehdus ei levinnyt vain hänen vartaloonsa vaan hänen maihinsakin.
Mahtavasta maasta tuli arvotonta, ja sellaisena se on pysynyt tähän asti.
- Miksi Uther on niin huolissaan? - Jotkut uskovat, että Kalastaja on yhä elossa -
- taikuuden estäessä hänen kuolemansa. - Uskotko sinä?
Ehkä, ehkä ei. Mutta pohjoisen ihmiset kutsuvat aluetta -
Vaarallisiksi maiksi. Vain harvat siellä olleet ovat selviytyneet.
Söin liian nopeasti.
- En voi sille mitään. - Minun on keskityttävä.
Yritän valmistautua -
yhteen elämäni tärkeimmistä hetkistä.
Nämä kartat.
- Kaikki ovat erilaisia. - Hyvä, Merlin. Tiedätkö miksi?
- En tiedä. - Koska siellä on käynyt tuskin kukaan.
- Etkö olisi voinut valita vähän helpomman tehtävän? - Minun on tarkoitus todistaa arvoni.
Parin tavaran hankkiminen alakaupungista ei varmaankaan riitä.
Mutta Vaaralliset maat ovat vaarallisia.
- Ehkä minun pitäisi tulla mukaasi. - Minkä tähden?
- Auttaakseni. - Et taida tosiaankaan tajuta.
Tehtävä on tehtävä yksin ja ilman apua.
Niin se on ollut satoja vuosia eikä se muutu sinun takiasi.
LÃ¤htisitkÃ¶, minun on valmistauduttava.
PyydÃ¤n, anna minulle hetki ajastasi, sisko.
- Milady? - Ei tässä mitään. En viivy kauan.
Meidän on oltava nopeita, sisko, lumous ei kestä kauan.
- Minkä Arthur on valinnut tehtäväkseen? - Hän lähtee huomenna Vaarallisia maita kohtia.
Täydellistä.
Anna tämä lahjaksi prinssille onnea tuomaan.
Kun aika on oikea, sinun on tehtävä prinssin hahmo -
ja yhdistettävä se lahjaan käyttäen taitoja, jotka opetin.
Kun hän ei palaa, sinä -
otat paikkasi ainoana perijänä Camelotin valtaistuimeen.
- Milady? Oletko kunnossa? - Miksen olisi?
- Luulin... - Naisella ei ollut varaa ruokkia perhettään.
Tunsin velvollisuudekseni auttaa, Gwen.
- Tiedän, että sinun on mentävä, mutta... - Olen varovainen.
Minun vuokseni.
- Näytät huolestuneelta, sire. - Hän on valtaistuimen ainoa perijä.
Älä ole huolissasi. Olen varma, että Pendragon hallitsee Camelotia vielä pitkään.
Kaunis, eikö vain? Se oli lahja Morganalta.
- Oletko varma, ettei se ollut tällainen? - En. Se oli kirkkaampi.
- Luuletko, että se oli lumottu? - Siinä oli taikuutta, tunsin sen.
- Oletko varma? - Jos se tuli Morganalta, se voi tarkoittaa vain -
yhtä asiaa. Arthur on vaarassa.
- En tiedä, minne enää katsoa. - On oltava jotain.
Olemme tutkineet jokaisen kiven. Ellei...
- Gaius! Se se on! - Sitten se on Feeniksin Silmä.
- Feeniks? - Jotkut kutsuvat sitä tulilinnuksi.
Sen silmä palaa tulella, joka vie elämän kaikesta, mihin se koskee.
Silmä vetää energiaa Arthurista. Hän kuolee, jos käyttää sitä liian pitkään.
- Lähden hänen peräänsä. - Se ei ole helppo tehtävä. Tarvitset apua.
- Mitä nyt? - Halusin vain katsoa, -
- tarvitsisitko jotain. Palaako jokin? - Häivy!
- Päivää, Gwaine. - Merlin. Miten voit?
Anna rahani.
Juokse!
- Muistutapa, mitä teet täällä? - Arthur on vaikeuksissa, tarvitsen apuasi.
- Millaisissa vaikeuksissa? - Tuolla!
Hän on mennyt Vaarallisille maille.
- Oletko tosissasi? - Olen.
Nyt se kuulostaa aika mukavalta.
- Menemme hevosten luo. - Tämän on pakko olla vitsi.
- Kuka haluaa ylittää siltani? - Ritari -
- tehtävänään löytää Kalastajakuninkaan atrain. - Olet siis Urheus.
Ei, olen Camelotin prinssi Arthur.
Olen Grettir.
Et ole yhtä lyhyt kuin luulin.
Ennen kuin annan sinun mennä, annan sinulle neuvon.
Olet Urheus ja tarvitset kaksi muuta asiaa tehtävällesi -
- Voiman ja Taikuuden. - En hyväksy taikuutta.
Se ei ole kovin viisasta.
Sen maan säännöt, johon suuntaat, ovat erilaiset kuin tuntemasi maailman.
Kiitos avustasi.
- Erittäin kaunis rannerengas. - Se oli lahja eräältä, joka on minulle rakas.
- Hän toivoi, että se toisi onnea. - Niinkö?
Miten ajattelevaista.
- Miksi ne miehet olivat niin vihaisia? - Se on aina niin uhkapeleissä -
kun tekee miehestä pellen, hän sanoo sinua varkaaksi. Miten löysit minut?
- Se ei ollut helppoa, olen käynyt melkein jokaisessa Engerdin tavernassa. - Niin minäkin.
- Olet niin hyvä minulle, Gwen. - Kiitos. Ei tämä mitään.
Olet vihainen minulle. Tiedän. Huusin sinulle eilen illalla.
Anteeksi.
- Miten voin korvata sen? - Se on unohdettu.
Miksen antaisi sinulla vapaa-aikaa?
- Älä katso minua noin, osaan huolehtia itsestäni yhden yön. - Erittäin kilttiä, milady.
Kiva, että olemme taas ystäviä.
Ennen kuin lähden, varmistan, että kaikki on valmista paluutasi varten.
Kultaista, mutta älä jää liian myöhään.
- Metsän toisella puolella on Vaaralliset maat. - Ei näytä kovin ystävälliseltä.
- Koska se ei ole. Se on surkea paikka. - Miten tiedät? Et ole käynyt.
- Olen käynyt monissa paikoissa, Merlin. - Mutta et Vaarallisilla mailla. Tiedän sen.
- Miten niin? - Siellä ei ole tavernoja.
Sanoin, että se on surkea paikka.
- Taikuus on saapunut. - Mitä?
Ei tarvitse pelätä.
- Ilman sinua Arthur ei voi onnistua. - Miten tiedät Arthurista? Kuka olet?
Olen sillan vartija. Toivon näkeväni Kalastaja- kuninkaan maiden nousevan entiseen loistoonsa.
- Se ei voi tapahtua ennen kuin tehtäväsi on onnistunut. - Se on Arthurin tehtävä.
Jos haluat uskoa niin. Ei ole sattumaa, että Arthur valitsi tämän tien -
tai se, että sinä seuraat häntä. Viimeinkin. Voima on saapunut.
- Trio on täysi. - Kuka hän on?
En halua teille pahaa ja haluaisin saman vastalahjaksi.
- Missä miekkani on? - Se palaa, kun olet päässyt toiselle puolelle.
Kalastajakuningas on odottanut monta vuotta tätä päivää. Älä kieltäydy hänen toiveistaan.
Muista, että mikään ei ole sitä, miltä näyttää.
- Mikä tuo oli? - Fasaani.
- Fasaani? - Erittäin iso.
Voit kääntyä takaisin, jos haluat.
En pelkää fasaaneja.
- Enpä tiedä. Miksi haluat tehdä tämän? - Samasta syystä kuin sinäkin.
Auttaakseni ystävää.
Arthur on onnekas, kun hänellä on meidät.
En tarkoittanut Arthuria.
- Tekisin saman vuoksesi - Toivottavasti.
Olet ainoa ystäväni.
Se ei ole yllätys.
- Tuo kuulosti kolmelta fasaanilta. - Vähintään.
Anteeksi, että herätin. En tiennyt, kenelle voisin puhua.
- Mitä nyt? - Morgana.
- Mitä on tapahtunut? - Hänellä oli laatikko.
Hänen silmänsä olivat kuin tulessa. Mitä teen, Gaius? Hän taikoo.
- Kaikki ei ole sitä, miltä näyttää, Gwen. - Ei, tiedän, mitä näin.
Olen tuntenut Morganan niin kauan. En halunnut uskoa sitä. Mutta hän -
ei ole sama ihminen enää. Hän on muuttunut, Gaius.
Hän ei halua meille hyvää enää.
Voisinpa olla eri mieltä, mutta pelkään, että olet oikeassa.
Siellä se on.
Mitä taivaalla on? Ne eivät ole lintuja.
- En ole koskaan nähnyt mitään tuollaista. - Kuin ne metsästäisivät jotain.
- Mikä tuo oli? - Miekka.
Se on Arthur.
Olisi pitänyt tietää. Ne ovat wyvernejä. Lohikäärmeen kaukaisia serkkuja.
Taikaolentoja. Ole siis varovainen.
Vauhtia, vauhtia!
Hajaannutaan.
- Mitä sinä täällä teet? - Mikset koskaan voi vain kiittää?
Kiittää? Mistä, tehtäväni pilaamisesta?
Hyvä, että olen täällä, muuten olisit wyvernien ruokaa!
Montako kertaa se pitää iskeä paksuun kalloosi? Minun pitää tehdä tämä yksin!
Mahtavaa. Aina vain paranee. Ovatko Gwen ja Morganakin täällä?
- Pidämmekö yllätysjuhlat? - Lisää wyvernejä on tulossa.
- Meidän on häivyttävä. - En lähde ilman atrainta.
Se oli koko tehtävän tarkoitus.
Haluatko meidän auttavan sinua? Vai haluatko tehdä tämän yksin?
Tiedätkö, missä atrain on?
Jos tietäisin, mitään ongelmaa ei olisi.
- Voitko antaa vihjeitä? - Tämä on tehtävä, ei aarteenmetsästys.
- On se vähän... - Merlin!
Katso tätä. Näyttää valtaistuinsalilta.
Jos atrain on jossain, niin...
Merlin?
Merlin, oletko kunnossa?
Gwaine! Arthur!
On oltava tapa avata tämä.
Emrys, täällä viimeinkin.
Olet yhä elossa.
Toistaiseksi.
Jos saamme kurkotettua tänne -
löydämme jotain, jolla avata ovi.
Anna mennä. Älä ole prinsessa.
Tämä on sinun tehtäväsi.
- He ovat... - Ystäväsi. Urheus ja Voima, tiedän.
Ilman heidän apuaan et olisi täällä.
Mitä haluat?
Haluan lopun kärsimyksilleni.
Haluatko kuolla?
Olen odottanut kaikki nämä vuodet -
uuden ajan saapumista -
ja tulevaa kuningasta.
Olen kuullut nuo sanat aiemmin.
Ja kuulet ne uudelleen -
koska se aika lähestyy ja minun aikani voi viimeinkin loppua.
Siksi sinut tuotiin tänne.
Tämä ei ole Arthurin tehtävä, tämä on sinun.
Arthur luulee, että palkinto on atrain.
Mutta todellinen palkinto on jotain paljon mahtavampaa.
Vettä Avalonin joesta.
Olen pitänyt sitä tallessa nämä vuodet -
odottaen oikeaa henkilöä.
Ja se olet sinä.
Sinä olet valittu.
- Mistä oikein puhut? - On lähellä se aika, jolloin Albion tarvitsee sinua -
ja sinä pimeänä aikana sinun on oltava vahva, koska vain sinä voit pelastaa sen.
Voimasi ovat suuria, mutta tarvitset apua.
Ja sitä minä annan sinulle.
Kun olet eksyksissä -
tämä näyttää sinulle tien.
Kiitos.
Olen antanut sinulle lahjan. Nyt sinun on annettava vastalahja.
Minulla ei ole mitään annettavaa.
Luulen, että on.
Jos annan tämän, kuolet.
Kiitos.
Katsokaa, mitä löysin. Häivytään nyt täältä.
Tämä on raja.
- Utherin määräyksen takia en voi jatkaa. - Olen pahoillani. En voi muuttaa sitä.
- Ehkä jonain päivänä. - Kun Camelot saa edes puoliksi kunnollisen kuninkaan.
Varo. Hän on isäni.
- Kaikkea ei voi saada. - Minne menet tällä kertaa?
Taidan ratsastaa etelään.
- Et voi elää noin. - Niin, mutta on hauskaa yrittää.
Kiitos, Gwaine.
Muistan tämän, Gwaine.
Täytyy sanoa, että se oli hyvä tehtävä. Tapasitko sen miehen sillalla?
Sitten wyvernit, ne olivat todella pelottavia. Ja se ovi! Se oli niin lähellä.
Puhut pötyä joskus. Mitä muka tietäisit? Et sinä siellä ollut.
- Tietenkin olin. - Et ole nähnyt minua moneen päivään.
Kävit pienellä retkellä keräilemässä yrttejä tai mitä lie.
Niinpä tietysti. Jos isäsi saisi tietää, ettet toiminut yksin...
- Pidä suusi kiinni. - Tietysti.
Teen mitä vain käsket... jos saan erään jutun.
- Minkä jutun? - Vapaapäivän.
Olet tainnut syödä liikaa yrttejäsi.
Milady?
Arthur! Luojan kiitos.
Eikö olekin mahtavaa? Olen niin iloinen.
Siivoan tuon.
En tiedä, mikä ilahduttaa minua enemmän, tuomasi muinaisesine, -
vai se, että olet viimein todistanut olevasi mies, joksi olen aina toivonut sinun tulevan.
Jonain päivänä sinusta tulee hyvä kuningas.
- Tämäkö on Avalonin järvestä? - Niin hän sanoi.
Sillä on oltava jokin merkitys.
Ehkä...
- Uskotko hänen varoituksiinsa? - Meillä on täällä vihollinen.
- Morgana. - Hänen taitonsa kasvavat.
Onpa Kalastakuningas oikeassa tai väärässä -
olisi typerää olla huomioimatta hänen sanojaan.
- Olen kaivannut sinua. - Niin minäkin sinua.
Hänen huoneessaan on jokin olio.
Se on mantikori. Sitä pelättiin muinaisina aikoina.
Rakastan sinua, Alice.
Hän aikoo tehdä jotain pahaa.
Tekstitys: Daevos