I ett land av myter och en tid av magi.
Vilar ett kungadömes öde på en ung mans axlar.
Hans namn... Merlin.
- Vad gör han egentligen? - Tänker.
- På vad? - Dig.
Han måste besluta sig om ett uppdrag.
Hjälper det att knäböja hela natten?
Han måste försätta sin kropp så att uppdraget uppenbaras i en vision.
Och du ska stanna här och se på?
Det här är en av de viktigaste dagarna i en prins liv.
Nu.
Det är dags.
Vad är uppdraget du har valt?
Jag kan bara se en stig, sire.
Jag går in i Fiskarkungens rike, och hittar den gyllene treudden...
...omtalad i legenderna om de Fallna kungarna.
Du förstår att visa dig värdig tronen, måste du slutföra uppgiften utan hjälp?
Det gör jag.
Merlin S03 E08 - The Eye Of The Phoenix -
Svensk text: Engeln29 och Barbie_on_Weed - SweSUB.nu -
- Du får hicka. - Vem är, Fiskarkungen?
Han var en trollkarl som levde för många hundra år sedan.
Och?
Legenden säger att han sårades i strid.
Såret läkte inte och infektionen sprids inte bara i hans kropp...
...utan även över hans landområde.
Hans mäktiga rike minskade till ödemark, och har varit så ända till nutid.
- Förstår inte, att är Uther så orolig? - Vissa tror Fiskarkungen ännu lever...
- ...hålls från döden med sin magi. - Gör du det?
Kanske, kanske inte. Men folket i norr kallar området, det farliga landet.
Få som nånsin har vågat sig dit har överlevt att kunna berätta om det.
Jag åt för fort.
- Jag kan inte hjälpa det. - Jag måste koncentrera mig.
Jag försöker att förbereda mig...
...för ett av de viktigaste tillfällena i mitt liv.
Alla de här kartorna. Ingen av dem är desamma.
Bra gjort, Merlin. Vet du varför? För att knappast någon varit där.
Kunde du inte valt nåt lite enklare?
Jag ska bevisa värdigheten för folket.
En snabbresa till nedre staden att samla in örter räcker nog inte.
Men det farliga landet är...farligt.
- Jag kanske ska fÃ¶lja med. - Vad fÃ¶r?
- FÃ¶r att...hjÃ¤lpa till. - Du fÃ¶rstÃ¥r verkligen inte, eller hur?
Uppgiften skall utföras ensam, och utan hjälp.
Det är så det varit i hundratals år, det ändras inte för dig.
Om du inte misstycker, har jag några viktiga förberedelser att göra.
Snälla. Snälla, ge mig några minuter av er tid, syster.
- Min dam? - Ingen fara, Gwen. Det går fort.
Fort, syster förtrollning går ur. Vad har Arthur valt som sin uppgift?
Imorgon går han mot det farliga Landet.
Så perfekt.
Ge den här till prinsen som ett tecken på era lyckönskningar.
När tiden är inne, avbildar du prinsen och binder den till gåvan...
...med de färdigheter jag lärt dig.
När han inte återvänder, tar du, syster plats som ensam tronarvinge i Camelot.
- Min dam, mår du bra? - Varför skulle jag inte?
- Jag trodde... - Stackaren hade inget att ge familjen.
Jag kände mig skyldig att hjälpa henne.
- Jag vet att du måste gå, men... - Jag ska vara försiktig.
För mig.
- Du ser bekymrad, sire. - Han är tronarvingen, Morgana.
Oroa dig inte...
...en Pendragon kommer säkert att härska över Camelot, för lång tid framöver.
Vackert, eller hur? Det var en gåva från Morgana.
- Det var inte en juvel? - Nej Ljusare än så.
- Du tror att det var förtrollat? - Det var magi där, kände jag.
Är du säker?
Kom det från Morgana, betyder det bara... Arthur är i fara.
- Vet inte vart mer vi ska leta, Merlin. - Det måste finnas något.
Vi har sökt under varje sten. Om inte...
- Merlin! - Gaius! Det är det!
Då är det inte en sten, Merlin. Det är Fenix öga.
Det kallas Eldfågeln. Ögat brinner med en eld som förtär bärarens livskraft.
- Arthur. - Ögat kommer dra energi från honom.
- Om det pågår för länge dör, Arthur. - Jag måste efter honom.
Uppgiften får inte underskattas, Merlin. Du behöver hjälp.
Vad är det nu?
- Jag ville bara se om ni behövde nåt. - Nej, gå ut.
- Är det något som brinner? - Jag sa, gå ut!
- Hej, Gwaine. - Åh, Merlin.
- Hur mår du? - Ge mig mina pengar.
Gwaine... Spring!
Påminn mig igen, vad gör du här?
- Arthur är i knipa, jag behöver dig. - Vilken typ av problem?
- Han är borta i det farliga Landet. - Är du alvarlig?
Ja!
Just nu, låter det ganska attraktivt.
- Okej, mot hästarna. - Gud, du måste skämta.
- Vem är det som önskar korsa min bro? - En riddare...
...i uppdrag för Fiskarkungens Treudd.
Då måste du vara den modige.
Nej... jag är prins Arthur av Camelot.
Jag är, Grette.
Jag måste säga, du är inte som kort som jag trodde du skulle vara.
Innan jag låter dig passera, ska jag ge er lite råd.
Likt mod, behövs två saker till för att klara uppdraget... Styrka och Magi.
Jag vägrar använda magi.
Klokt om du inte avfärdade det så lätt.
Reglerna i det här landet är helt olik dem i världen som du känner.
Tack för din hjälp.
- Ett mycket vackert armband. - En gåva från en mycket kär för mig.
- Hon hoppades ge mig lycka. - Gjorde hon?
Mycket omtänksamt av henne.
Varför var männen så arga?
Så är det i spel, en kallas dum och du kallas tjuv... Hur hittade du mig?
Jag har varit på alla värdshus i Engerd.
Det har jag också.
- Du är så snäll mot mig, Gwen. - Tack. Det är inget.
Du är upprörd på mig. Jag vet. Jag skrek åt dig i går kväll.
Jag är ledsen.
- Hur kan jag gottgöra det? - Det är glömt.
Varför inte ge dig lite ledigt?
Se inte på mig så, jag kan klara mig själv för en natt.
Det var väldigt snällt av er, min fru.
Jag är glad att vi är vänner igen.
Innan jag går, ser jag till att allt är klart tills ni kommer tillbaks.
Det är gulligt... men stanna inte för länge.
Här är det. På andra sidan av skogen ligger det farliga Landet.
- Ser inte alltför vänligt ut. - Det beror på att det inte är det.
- Tro mig, det är eländigt. - Hur vet du det, som aldrig varit där.
- Jag har besökt många platser, Merlin. - Men inte till det farliga landet.
- Varför då? - Det finns inga värdshus där.
Jag sa ju det var eländigt.
Gwen?
- Så! Magin har anlänt. - Vad?
Inget vara rädd för. Din närvaro avgör om Arthur ska lyckas på sitt uppdrag.
- Hur du vet om Arthur? Vem är du? - Jag är brovakten.
Jag vill bara se Fiskarkungens land återställt och i välordnat regerat igen.
- Ditt uppdrag måste slutföras först. - Inte mitt uppdrag. Det är Arthurs.
Du tror vad du vill. Ingen tillfällighet att Arthur valde den här vägen...
...eller du valde att följa honom.
- Styrkan har anlänt, trion är klar. - Vem är han?
Jag vill inte skada nån av er och tackar er för det samma tillbaks.
- Var är mitt svärd? - Det återfår du när du når andra sidan.
Fiskarkungen har väntat många år på den här dagen. Neka inte det han önskar.
Kom ihåg, inget är vad det verkar.
- Vad var det? - En fasan.
- En fasan? - En väldigt stor en.
Du kan vända tillbaka om du vill.
Jag är inte rädd för fasaner.
- Vet inte. Varför vill du göra det här? - Samma anledning som du.
Hjälp en vän.
Arthur har tur som har oss.
Inte Arthur.
- Jag skulle göra detsamma för dig. - Jag hoppas det.
Du är den enda vän jag har.
Jag är inte förvånad.
- Det lät som tre fasaner. - Minst.
Jag är ledsen att väcka dig. Jag vet inte vem jag kan prata med.
- Vad är det, barn. - Det är, Morgana.
- Vad har hänt? - Hon hade en låda och...
...hennes ögon var som eld. Vad ska jag göra, Gaius? Hon använder magi.
- Allt kanske inte är som det verkar. - Nej, nej. Jag vet vad jag såg.
Jag har känt Morgana så länge. Jag ville inte tro det. Men hon...
...är inte den person jag kände. Hon har förändrats, Gaius.
Jag tror inte hon menar väl mot någon av oss längre.
Jag önskar jag kunde säga något annat, men jag är rädd att du har rätt.
Där är det.
Vad är det där i luften?... De är inte fåglar.
Jag har aldrig sett varelser som de. Det är som de jagar något.
- Vad var det? - Ett svärd.
Det är Arthur.
Jag borde ha vetat... Det är Wyverns. Avlägsna släktingar till drakarna.
De är magiska varelser. Så var försiktig.
Fort, fort!
Vi delar upp oss.
Arthur!
- Vad fasen gör du här? - Varför kan du aldrig bara säga tack?
Tack! För att helt raserat uppdraget?
Tur jag var här, du skulle varit Wyvern-mat annars!
Hur många gånger ska jag tjata in i dig? Jag ska göra detta ensam!
Bra. Det blir bara bättre och bättre. Är Gwen och Morgana här också?
Ska vi ha en överraskningsfest?
Fler Wyverns är på väg.
- Vi måste härifrån. - Inte utan Treudden.
Det var hela syftet med uppdraget.
Vill du att vi ska hjälpa dig? Eller vill du göra det här ensam?
Merlin!
Vet du var Treudden är?
Om jag visste det, skulle det inte vara nåt problem, eller hur?
- Några ledtrådar du kan ge oss? - Det är en uppgift, inte en skattjakt.
- Jo, det är typ av... - Merlin!
Titta här... Ser ut som en tron rum.
Om Treudden är nånstans...
Merlin?
Merlin, är du okej?
Gwaine! Arthur!
Måste finnas ett sätt att öppna den här.
Så, Emrys, Du är äntligen här.
Så du lever fortfarande.
För stunden.
Om vi bara kommer in här...
...så hittar vi nåt som öppnar dörren.
Kom igen, då. Var nu inte sån prinsessa.
Det är ju ditt uppdrag.
Dina vänner. Mod och styrka, känner jag.
Utan deras hjälp hade inte du varit här.
Vad är det du vill?
Jag vill ha ett slut på mitt lidande.
Du vill dö?
Jag har väntat alla dessa år...
...på att en ny tid ska komma.
Tiden för den rätta, framtida kungen.
Jag har hört dessa ord förut.
Du kommer att höra dem igen.
Den tiden kommer. Och min kommer till sitt slut.
Det är därför du är här.
Det här är inte Arthurs uppdrag, det är ditt.
Arthur tror att priset är Treudden.
Men det verkliga priset är nåt betydligt större.
Vatten från sjön Avalon.
Jag har haft det säkert i alla dessa år-
-i väntan på rätt person.
Och det är du.
Du är den utvalde.
- Vad pratar du om? - Albions tid för behov är nära.
För när stunden är inne, så kan bara du rädda henne.
Du är stark, men du behöver hjälp.
Och det är vad jag ger dig.
När allt verkar förlorat-
-kommer det här att visa dig vägen.
Tack.
Jag har gett dig en gåva.
Nu måste du ge mig en.
Jag har inget att ge.
Det tror jag att du har.
Om jag ger dig det här, kommer du att dö.
Tack.
Merlin.
Se vad jag hittade.
Nu går vi härifrån.
Här är gränsen.
- Längre kan jag inte färdas för Uther. - Jag är ledsen.
- Tyvärr kan jag inte ändra på det. - Kanske i framtiden.
- När Camelot får en anständig kung. - Försiktigt...han är min far.
- Man kan inte få allt, eller hur? - Vart ska du nu?
Jag rider nog åt söder.
- Du kan inte leva så. - Men det är roligt att försöka.
Tack, Gwaine.
Jag ska komma ihåg det här, Gwaine.
Det här var verkligen ett bra uppdrag.
Träffade du mannen på bron? Wyverna, de var verkligen skrämmande.
Vad vet du? Du var ju inte där.
- Klart jag var. - Du har inte sett mig på flera dagar.
Du har varit ute på en lite resa och plockat örter eller nåt.
Självklart, om din far fick reda på att du inte var själv...
- Så håll tyst! - Självklart.
Jag gör allt du säger... för en belöning.
- Vad typ av belöning? - En ledig dag.
Du har nog tagit för många av dina örter.
Min dam?
Arthur! Tack gode gud.
Är det inte underbart? Jag är så lycklig.
Jag tar hand om det.
Jag vet inte vad som gläder mig mer, att inneha en så värdefull artefakt-
-eller att du har blivit mannen jag alltid hoppades att du skulle bli.
En dag kommer du att bli en bra kung.
- Det är från sjön Avalon? - Det sa han.
Det måste ha en viss betydelse.
Kanske...
- Tror du på hans varningar? - Vi har en fiende här.
- Morgana. - Hennes förmågor växer.
Oavsett om Fiskarkungen har rätt eller fel-
-vore det dåraktigt att ignorera hans ord.
- Jag har saknat dig. - Och jag dig.
Det finns någon slags varelse i ditt rum.
Det är en Manticore. De gamle levde i skräck för den.
Jag älskar dig, Alice.
Hon har nåt i görningen, och det är inget bra.
Svensk text: Engeln29 och Barbie_on_Weed - SweSUB.nu -