Orice poveste are un început.
Eram o familie obişnuită până când... Ţineţi-vă bine!
Dumnezeule!
S-a întâmplat ceva extraordinar.
Poţi sări chiar peste 402 m, poţi să ridici în jur de 5000 kg.
Sunt rapidă.
Pot auzi gândurile oamenilor. Am un, super creier.
Să-mi spui când vrei să le zici lui mama şi tata
că ai puterile unui geniu.
Deci ţi-ai transformat garajul în...
Ce are nevoie orice justiţiar... Un Centru de Operaţiuni.
Nu înţelegi? În cele din urmă pot realiza ceva în viaţă.
Credeai că eşti singurul?
Află cine ştia despre el, apoi elimină persoana.
Fii sinceră cu mine, Daphne.
Ce părere ai de tenişii ăştia?
Cred că arată exact ca perechea cumpărată
acum trei zile. Acum putem pleca?
Imediat după ce îi încerc.
Nu-i rău.
Sunt buni pentru bolta tălpii.
Zilele acestea dau mai mulţi bani pe pantofi decât pe benzină.
Dacă stai să te gândeşti,
chiar îţi mai trebuie maşina?
Fiindcă o maşină ar fi un cadou perfect pentru ziua mea de naştere.
Sau imboldul perfect
ca să te angajezi.
Ăştia sunt destul de mişto. Ce crezi?
Tată, vechii mei adidaşi cu crampoane sunt buni.
J.J., eşti în echipa de fotbal.
Cred că ţi-ai câştigat dreptul la asta.
Dacă ţi-aş spune că nu sunt atât de bun pe cât crezi?
Ai şi tu încredere în tine de data asta măcar.
Eşti bun, foarte bun, şi nu ai avut nevoie
de ajutorul nimănui s-o faci. Sunt mândru de tine, băiete.
Ce-i asta?
Cutremur.
Un cutremur mare.
E toată lumea bine?
Da.
Ajutor!
Nu pot ieÅŸi!
Ajutor! Nu mÄƒ pot miÅŸca!
- Tată! - Ce?
Dacă tragi de aia, o va zdrobi. Vino aici.
Trage de aia,
- şi nu lăsa să atingă nimic. - Cum ai... Tată, fă-o!
J.J., cum ai ştiut să faci asta?
Am presupus bine.
Mulţumesc.
Iubito, dacă J.J. ar avea puteri, ne-ar fi spus.
Atunci cum îţi explici că s-a descurcat la rezolvarea
- ... acelui domino uriaş? - A dat cu presupusul.
A fost o demonstraţie de inginerie mecanică avansată.
Recunoaşte, J.J. a fost schimbat
- de când n-am întors din Brazilia. - Da, ai dreptate.
S-a străduit din greu să compenseze faptul că
nouă ni s-a dat o putere super umană cu excepţia lui.
Jim, fiul nostru cu probleme la
învăţătură e dintr-o dată un elev de nota 9
şi un jucător de fotbal în echipa de fotbal a liceului?
Bine. Atunci... care e puterea lui?
Faptul că realizează ce potenţial
are? Steph, s-a uitat în ochii noştrii,
şi ne-a spus că nu s-a schimbat nimic.
Ei bine, vreau să-l testez.
Am o idee mai bună.
De ce nu ai încredere în el?
Am încercat asta. Uite ce e, trebuie să ştim dacă are puteri.
Şi ce vei face, iubito?
Îi vei spune fiului tău că nu-l crezi,
apoi ce, îi vei cere ADN-ul?
Cred că pot găsi o abordare mai subtilă.
Vrei să mă urinez într-un pahar?
J.J., ţi-am spus, pentru a ne cerceta puterile,
am nevoie de un grup de control cu acelaşi tip de ADN...
De cineva fără puteri, ca tine.
Crezi că sunt tare idiot.
Ce, vrei să mă testezi fiindcă crezi că
te mint?
Nu. Nu. Nu, J.J.
Eşti singurul care nu s-a schimbat, şi trebuie să ştim de ce.
Nu e mare scofală. Du-te cu paharul în baie,
- dă drumul la robinet... - Mamă, ştiu să urinez.
Doar că, am cam întârziat la şcoală,
şi mi-am făcut deja nevoile azi de dimineaţă. O voi face mâine.
Voi lăsa paharul la laborator în drum spre casă. Atunci mâine.
Frappucinno cu caramel, cu multă spumă, cu puţină mocha deasupra,
exact cum îţi place.
George, mulţumesc, dar am vorbit despre asta.
Da. Ţi-ai făcut ceva la păr, nu?
Eu... Da, ţi-ai făcut. Dumnezeule. Şi-ţi stă bine, dragă.
Nu. Mai ştii ce? Verdele ochilor tăi...
George. Opreşte-te.
Nu pot să-ţi mai vorbesc despre aceste cazuri. De ce nu?
Tu mă ţii la curent cu informaţiile. Eu îţi dau cofeină.
Suntem o echipă. Nu pot fiindcă e informaţie secretă. De aia.
Eşti asistent de procuror.
De ce nu vorbeşti cu avocatul districtului?
De ce aş vrea să vorbesc cu un bătrân sleios
- când pot vorbi cu tine? - George.
Corect. Deci spune-mi, care e informaţia din barou despre crima
din Pacific Bay? Te las în pace apoi. Spune-mi doar asta.
Bine. Dar asta e ultima dată, bine?
- Ultima dată. - Bine.
Nu au dat acea informaţie presei încă,
dar se pare că a fost ceva neobişnuit
în legătură cu acel cutremur, pe cât de mic ar fi fost.
Adică?
Ca şi cum nu ar fi fost cutremur.
- Doctore Powell. - Doctore King.
Eşti entuziasmată pentru seara ta cea mare?
Am fost, până am aflat câţi membri din consiliu
vin cu avionul în numele unei, plante.
Recepţia te onorează pe tine, Stephanie.
Te vei descurca grozav. Scuză-mă.
O mică situaţie urgentă ce are nevoie de atenţia mea.
Cum se poate să fi fost o breşă în sectorul 7?
Securitatea era maximă. Trei gardieni
sunt la terapie intensivă. Unul e mort.
Bagă de seamă că avem de-a face cu o armă mortală,
una care trebuie prinsă imediat.
Nu vă faceţi griji.
Ceva atât de puternic nu se poate ascunde prea mult.
- Bună dimineaţa, Katie. - Bună dimineaţa.
Uitaţi cum a ieşit...
Aia nu pare a fi prezentarea în powerpoint...
La care trebuia să lucrezi pentru discursul meu.
Pentru că nu e. E mult mai interesant.
- Douglas Volson? - Asta e singura urmă
a răposatului doctor din toate arhivele Global Tech,
şi luând în considerare că cerceta
aceeaşi mutaţie a cromozomului care e în toată familia dvs,
am decis să arunc o privire.
Şi? Totul e criptat cu un algoritm de 64 biţi.
Dacă există posibilitatea improbabilă să sparg codul,
ne-ar putea oferi detalii secrete
din cercetarea lui despre super puteri.
Grozav. Chiar mi-ar trebui nişte răspunsuri...
Începând cu fiul meu.
- Cred că şi J.J. are abilităţi. - J.J.?
Dumnezeule! E fantastic. Ce gen de putere?
Nu-mi spuneţi. Invizibilitate. Nu! Poate zbura.
Ştiam eu că n-are niciun sens că niciunul nu puteţi zbura.
E primul lucru care îţi trece prin minte.
Nu. Katie! Katie, nu poate zbura, bine?
De fapt, nici măcar nu recunoaşte că are puteri,
şi de aceea vine mâine pentru a fi testat.
Încearcă să-şi păstreze identitatea secretă.
Majoritatea super eroilor nu-şi dezvăluie alter ego-ul familiilor.
Sunt mama lui, Katie.
Bine spus... majoritatea supereroilor n-au mamă.
Majoritatea sunt moarte sau sunt pe planeta natală
sau ceva de genul.
Să ştii că, sunt multe cafenele
mai aproape de şcoală care fac angajări.
Şi s-o servesc pe Bailey Browning
- şi pe amicele ei uşuratice? Nu, mersi. - E...
Ce face Olivia aici cu profesorul nostru de engleză?
Dle Robbins, Olivia, bună.
- Bună. - Bună.
Megan, Daphne.
Credeam că fost o coincidenţă că am dat de Olivia.
- Ce vă aduce aici, fetelor? - Îmi depun CV-ul.
M-am gândit că niciodată nu e prea devreme
pentru a începe să lucrez pentru bărbaţi.
Da, şi eu. Apoi, l-am văzut pe Dl Robbins,
şi m-am gândit să-l bat la cap în
legătură cu nota despre recenzia cărţii.
Oricum, ar trebui să plec.
Aşa e. La revedere, Olivia.
Şi să fii sigură că voi lua în considerare cererea ta pentru notă.
- Pa, Olivia. - Pa.
Dle Robbins, nu credeam că locuiţi pe aici.
Nu locuiesc aici.
A fost o mare greşeală că m-am întâlnit cu ea aici.
Dacă suspectează ceva, sunt terminat.
Nu e coadă.
Nu e coadă la casă.
Probabil vrei să aplici pentru post.
Aşa e. La revedere, Dle Robbins.
Da. Pa.
Dumnezeule. Sigur o fac...
Ce? Cum de ştii?
Nu ştii cum se comportă oamenii când o fac?
Dar Dl Robbins e profesorul ei.
Pentru mai multe lucruri, bănuiesc.
Fii atent. Cutremurul pe care l-ai simţit...
Da? Motivul pentru care nu s-a simţit la câteva străzi depărtare
de magazin a fost pentru că nu era o calamitate naturală.
- Era făcut de mâna omului. - Ce?
- Cel puţin aşa îmi spun sursele mele. - Ai surse?
Ce, tu poţi avea superputeri şi eu nu pot avea surse?
- Cu asta mă ocup. - Şi ce mai spun sursele tale?
Păi, încă analizează molozul,
dar anchetatorii cred că a fost
... un fel de grenadă antipersonal.
Nu a fost nicio grenadă, George.
Nu, nu. Nu cele de tipul folosite de soldaţi, bine?
E ca şi cum... nu foloseşte exploziv.
E de fapt, ca şi cum ar trimite o undă de şoc electromagnetică.
Era să-mi ucidă familia.
Da, fii atent aici.
Când se producea cutremurul, farmacia din magazin a fost jefuită.
Au fost furaţi mii de dolari ale
celor care au cumpărat medicamente.
Singura chestie e că, puşcaşii marinii, comandourile militare,
care umblă cu aceste explozibile, nu au de-a face cu farmaciile.
Şi ce, folosesc grenada ca pe un fel de diversiune?
Exact. Şi în timp ce familiile ca a ta
sunt la o farmacie, ca să-şi ia medicamente...
Mamele cumpără şampoane 2 în 1,
copiii imploră pentru bomboane...
Dintr-o dată, fără niciun avertisment,
viaţa tuturor e schimbată cu o singură explozie.
Temându-se pentru viaţa lor, clienţii fug,
în timp ce infractorul intră şi ia
orice medicamente vrea.
Dumnezeu să-l ajute pe cel care face pe eroul atunci.
Altă farmacie a fost jefuită.
Tehnica seamănă cu a unui puşcaş marin. Farmacistul e mort.
Haideţi, oameni buni!
No Ordinary Family Sezonul 1 Episodul 5
Traducerea şi adaptarea: Phantom www.subtitrări-noi.ro
Pentru comentarii: www.tvblog.ro
Salut. Uite urina, omule.
Omule. Faci mişto de mine? Nu aici.
E a ta?
Nu. Am clacat.
Dar e de la o sursă sigură.
Ce se întâmplă acum?
Părinţii mă cicălesc într-una. Cred că mă droghez sau ceva de genul
doar pentru că sunt în echipa de fotbal.
Dacă nu te droghezi,
- pentru ce ai nevoie de asta? - Pentru medicamentele de astm.
E o mare probabilitate să fie o greşeală.
Şi când se întâmplă asta, sunt un om mort.
Asta îţi va salva pielea, te asigur.
Nu te vor mai stresa odată pentru totdeauna.
Bine. Mersi, amice.
Îţi sunt dator vândut. Ne mai vedem. Îmi eşti dator.
Vine Olivia.
O să elucidez lucrurile.
Megan, nu. Nu ştii să fii subtilă.
- Bună, Olivia. - Bună.
E aşa de ciudat că am dat peste tine la cafeneaua
- din cealaltă parte a oraşului. - Vrea să zică că,
tu, prima dată ai dat de Dl Robbins, apoi noi am dat de tine.
Nu înţeleg deloc.
Da, cred că da.
Adică, eu... M-aş duce oriunde să mă întâlnesc cu Dl Robbins
- ca să bem o cafea. - Ce subtilă eşti!
Dacă aveţi impresia că se întâmplă ceva între noi,
vă înşelaţi amarnic, bine?
Nu trebuie să afle despre asta.
Doamne, sper să mă lase în pace.
Scuze, Olivia.
Megan a mâncat prea mult zahăr la prânz.
Ar trebui să mergem la aliniere.
Scuzaţi-mă. Ceva progrese?
După cum ştiţi, eu şi familia mea eram la faţa locului
când a fost primul jaf, şi suntem destul de curioşi.
Pare a fi altă grenadă antipersonal.
Asta a omorât farmacistul, i-a distrus coloana vertebrală.
- Tipul a murit la impact. - Vreo pistă?
Da, avem o casetă a camerei de supraveghere pe care o analizăm.
Poate aş putea arunca o privire.
Nu ştiu... să fac portretul tipului?
Ce parte din " e pe casetă" nu ai înţeles?
Doar încercam să ajut.
Trebuie să punem mâna pe filmarea aia, George,
să ne dăm seama cu ce fel de maniac
- avem de-a face. - Aş ajuta dacă aş putea,
dar în momentul de faţă sunt prins între surse.
Cordero nu ne lasă să ne apropiem.
A închis-o în vestiarul dovezilor.
Ce?
Pe bune?
- În niciun caz. - Ba da!
Nu! Nu pot intra prin efracţie în vestiarul dovezilor.
Chiar dacă aş sparge lacătul, aş fi văzut.
Nu dacă te-ai mişca destul de repede.
- Nu. - Ba da.
George!
Stephanie nu m-ar ajuta niciodată la ceva de genul ăsta.
Hei. Nu poţi ştii sigur.
Nu vei ştii până nu întrebi.
În mod sigur nu.
Doar pentru că te-ai decis să faci ordine în oraş
nu înseamnă că lupta împotriva
- infracţiunilor e o treabă a familiei. - Înţeleg.
George şi eu o să ne gândim la altceva.
Da. Da, probabil o să avem destul timp
să elaborăm strategii în timp ce Jim e în spatele gratiilor.
Pardon?
De fapt, închisoarea nu e locul unde ar pune pe cineva ca Jim.
Mai degrabă un complex de cercetare guvernamental
gen Zona 51...
Lumini puternice, lespede de metal. Eşti o cercetătoare.
Ştii cum stă treaba.
Ce vrei să zici? Ce vrea să zică?
E o întrebare destul de bună.
Ce Jim nu îţi spune e că acea casetă a camerelor de supraveghere,
care se află în vestiarul dovezilor din secţie...
Jim, nu mai pot să îi ascund adevărul! Nu mai pot!
Arată cum soţul tău îşi foloseşte puterile.
- George. - Stephanie...
Nu vroia să-ţi spună, dar nu te pot minţi.
Era o chestiune de timp
având în vedere riscurile pe care ţi le-ai asumat.
Nu sunt singurul de aici care îşi asumă riscuri.
Bine. O să iau caseta aia pentru tine, însă doar acum.
Apoi, eşti pe cont propriu.
Ce?
Dacă tu nu îţi minţi soţia
nu înseamnă că eu nu pot.
Ce va face când va afla,
mă va pune pe mine să dorm pe canapea? Am reuşit!
J.J.! Scuză-mă. N-am observat că eşti acolo.
Am petrecut ore întregi să sparg ultimul "zid"
din aceste cod de date criptat.
Oricum, am venit să-ţi dau... asta.
- Asta e mostra pentru grupul de control? - Da.
Da.
Pare complicat.
Complicat zici?
Filmul Inception avea mai mult sens.
Voi duce asta în laborator
înainte de a începe să miroase precum
camera mea din timpul facultăţii, bine?
Fişier decriptat.
Bună ziua.
Ce cald e azi.
Sunteţi ocupată rău, nu?
Cred că s-a deschis de la curent.
Închid eu.
Singura dată. Data viitoare, eşti pe cont propriu.
Cred că a mers destul de bine.
Da? Care parte? Cea în care mi-ai amăgit soţia
pentru a comite o infracţiune? Te referi la partea aia?
Uite.
Uite-l pe tipul de la trupele speciale.
E tipul nostru.
Ba nu e tipul nostru.
E o tipă.
Bună.
Mersi că m-ai ajutat la acea chestie ieri.
- Nu puteam reuşi fără tine. - Erai pe casetă?
Nu. Se pare că nu. Am avut noroc.
În regulă, dacă vreţi să vă duc cu maşina, spuneţi acum.
J.J., vreau să-mi spui de meciul din weekend.
- Bine. - Bine. Castroanele în chiuvetă.
- Fir-ar! - Nu, e în regulă.
Doar nu plângi că ai vărsat laptele, nu? Daph?
Mamă, având aceste puteri, ce fac, dacă aud
din greşeală ceva care nu ar trebui?
Dacă e vorba de tatăl tău, eu, sau la ce mă gândeam eu
- când ai ieşit de la duş ieri... - Dezgustător...
Cred că Olivia Schaeffer o face cu Dl Robbins.
Profesorul tău de engleză? Eşti sigură?
Asta e chestia. Olivia nu prea a mărturisit.
De fapt, a negat.
Dar i-ai citit gândurile.
Nu e corect. Vroiam doar un job,
nu să fiu implicată în activităţile extraşcolare făcute de ea.
... Scumpo. Ai dreptate. Nu e corect.
Nu am cerut aceste puteri,
dar le avem, şi acum trebuie să facem ce trebuie.
- Deci ar trebui să zic ceva? - E o acuzaţie foarte gravă.
Trebuie să fii extrem de sigură.
O cheamă Rebecca Jessup.
Poliţia deja a dat-o în urmărire.
A stat un an şi jumătate în puşcărie pentru cecuri false.
A ieşit pentru bună purtare mai devreme acum şase luni.
Nu a fost violentă. Nici nu a folosit droguri.
Nu are sens.
Nu trebuie să aibă sens. Acum fură medicamente.
Probabil era la fel de drogată ca tipul care livrează pizza
- când a născocit planul ăsta. - E o presupunere bună,
numai că medicamentele pe care le fură nu sunt droguri.
A furat carbamazepină.
Scrie aici că e un medicament împotriva epilepsiei.
De ce naiba face asta, George?
Bună, Katie. Am primit mesajul tău. Vroiai să mă vezi?
J.J., da. Mersi că ai venit.
Ai observat ceva diferit în laborator azi?
Nu.
Nu? Bine. Păi, atunci îţi spun eu.
Mai conţine un singur algoritm de rezolvat...
Mulţumită ţie.
Nu ştiu ce vrei să zici.
J.J., ieri când ţi-am luat mostra pentru testare,
ai decriptat un fişier în câteva secunde,
şi asta poate însemna un singur lucru.
Şi tu te-ai întors din acea călătorie cu superputeri.
Eşti un geniu, nu?
Uite ce nu înţeleg.
De ce ţi-ai minţi părinţii?
Scumpule, ce cauţi aici?
Katie mă ajută la mate.
- Da. - Şi voi faceţi asta? Eşti uimitoare.
Da. Am văzut fişierul Volson. Ai decriptat codul.
Să fiu sinceră, nu credeam că poţi s-o faci,
- dar eşti genială. - N-a fost complicat.
E mult prea modestă. Eşti mult prea modestă.
Adevărul e că, nu spun asta des.
Eşti o cercetătoare extrem de talentată,
şi sunt aşa de norocoasă că lucrezi pentru mine.
Ne vedem mai târziu acasă. Grozav.
- Bună treabă. - Mulţumesc.
Sentimentul pe care îl ai acum...
Ăsta e motivul pentru care nu le-am spus secretul părinţilor mei.
Dacă ar şti că am aceste puteri
nu mai sunt special.
Aş fi doar un copil cu nişte gene modificate, înţelegi?
Bine. J.J., te acopăr acum,
dar va trebui să-i spui adevărul, şi asta curând.
- Da. - Am rezultatele testelor.
Poţi să te duci să i le dai,
pentru că ştiu că sunt normale.
Sunt. Cu excepţia unui detaliu minuscul.
J.J., eşti gravid.
Dle Robbins, pot să vorbesc puţin cu dvs?
Dacă mai îţi trebuie timp să faci
recenzia la Mândrie şi Prejudecată,
- te rog... - Nu. Nu e asta. Eu...
- Trebuie să vorbesc cu dvs. despre Olivia. - Ce-i cu ea?
De ce vă întâlneaţi atât de departe de şcoală...
Împreună şi singuri?
Ţi-am spus, a fost o coincidenţă.
Am dat şi peste tine. Vei analiza şi asta?
Vă rog, Dle Robbins, aş vrea să cred că e aşa de simplu, dar...
Daphne, ştiu că îţi doreşti tot ce e mai bun pentru Olivia.
Te cred.
Dar nu m-aş încurca cu una din elevele mele.
Bine.
Mulţumesc.
Îmi cer scuze.
Credeam că nu va trebui să mai mint
de când am încetat să mă mai culc cu ea.
Îţi dau cuvântul meu de onoare.
Ne vedem la ora viitoare.
Bună.
Am primit rezultatele testelor lui J.J.
Şi?
După spusele lui Katie, e normal.
Vezi, ştiam eu.
Ştiam că băiatul nostru n-ar minţi, nu în halul ăsta.
Stai puţin.
Ceva îmi spune că tot nu-l crezi.
Spune-i bănuială de cercetător sau intuiţia de mamă,
dar... dar nu mai e acelaşi băiat care era
înainte să facem excursia.
Dar l-ai testat. Katie ţi-a dat rezultatele.
Nu vreau să am dreptate.
Tu, eu, şi Daphne... zilnic ne confruntăm
cu o nouă dilemă morală din cauza puterilor.
Crezi că vreau ca J.J. să trecă prin asta?
Scuze. E George.
Ar putea fi ceva, ştii tu, important.
Salut, George.
Am trei cuvinte pentru tine... jaf în desfăşurare.
Vorbesc ceva important cu Steph aici.
- Lasă... lasă poliţiştii sa... - Jim! E în altă farmacie.
Dacă e acelaşi mod de operare, va fi altă grenadă.
Nimeni altcineva nu poate reuşi. Între Fifth şi Main street.
Du-te acum.
Probabil iese din farmacie acum.
Trebuie să ajungi la ea înaintea poliţiştilor.
Rebecca! Opreşte-te.
Ştiu ce faci.
Nu te apropia de mine.
Ia-o uşor. Nu te voi răni.
Ştiu.
De asta nu erau fragmente de bombe, reziduuri.
Ea e arma.
Prima dată un teleporter. Acum un om care stârneşte cutremure.
De ce tipii răi primesc toate puterile mişto?
- Şi puterile mele sunt mişto. - Cred că şi ea e puternică,
pentru că tu ar trebui să fii mai puternic ca un tren.
De fapt o locomotivă,
şi cred că mă confunzi cu altcineva.
Putea să facă aceste...
Un fel de unde... cu mâinile ei...
Un fel de undă de şoc sau ceva de genul.
Unde de şoc. La naiba.
Aşa e. Puteri mişto.
Însă de ce le foloseşte pentru a
fura medicamente pentru epilepsie?
Poate încearcă să-şi controleze noile puteri. Doamne.
Hei, fără mişcări bruşte. Ai putea să ai o contuzie.
Ar fi bine s-o pui pe Steph să te verifice.
- Nu, nu-i pot spune ce s-a întâmplat. - De ce nu?
Din câte ştie Steph...
Superputerile le avem doar cei din familie.
Nu i-am spus că mai sunt şi alţii.
Şi mai crezi că sunt singurul
care ştie să-ţi mintă soţia.
Bună, J.J.
- Kenny. - Da.
Credeam că urina pe care mi-ai dat-o era 100% pură. E.
- E. 100% urină de fată. - Frate,
nu credeam că are importanţă.
- Contează dacă e gravidă. - Ce?
- Ce? Nu e ca şi cum tu ai fi fost prins. - Nu, nu.
Frate, urina pe care ţi-am dat-o era a iubitei mele.
- Ce mă fac? Sunt terminat. - Nu e aşa de rău.
- Ne-am protejat şi restul. - Va fi bine.
Prezervativele sunt eficiente în 98% din cazuri.
Dacă femeile sunt fertile între 37 şi 42% în majoritatea timpului,
aplicarea unei deviaţii standard
de fapt creşte şansele de a rămâne gravidă la... J.J.
- Da? - Nu încerca să mă consolezi, omule.
Daphne! Ce cauţi aici?
Am lăsat un bilet pentru Dl Loeb.
Am o întrebare despre examenul de la istoria europeană.
N-ai auzit de e-mail?
Trebuie să plec. Mama mă pune să mă
întâlnesc cu un consilier pentru facultăţi.
Penibil. Pa.
Pa.
Nu pricep.
Planuri cu o clădire.
Ce căutau nişte planuri arhitecturale
în vechitura de computer a lui Volson?
Ştii ceva? Poate nu ne dăm seama de ceva.
Fă-mi un serviciu. Mai fă-i o decriptare.
Mă îndoiesc că Volson s-ar strădui atât
doar ca să protejeze nişte planuri.
Aşa e.
Bine.
O să...
O să rulez iar algoritmul...
Cum am făcut prima dată...
De una singură.
Fă-i ce ai făcut înainte.
Da...
Uitaţi ce e. Am avut un mic ajutor.
Bine. Katie, nu trebui să-ţi fie ruşine.
A fost un cod greu de spart.
Exact. Şi nu ştiu ce-a făcut ca să-l decripteze.
Katie, cine a făcut decriptarea?
Jim!
- Trebuie să vorbim. - Despre?
Minciunile pe care le spune cineva din familia asta.
- Uite cum stă treaba... - Fiul tău are superputeri.
Ce? Ce vrei să zici?
În lipsa unui termen mai bun, are mintea unui geniu.
Din punct de vedere teoretic, sunt
îmbunătăţite funcţiile cognitive
prin transferul somatic rapid între neuroni.
J.J.!
De ce... De ce nu ne-ai spus?
Când am început să iau numai 10 şi să joc fotbal şi restul,
nu ştiu, eu...
Ce legătură au puterile tale cu fotbalul?
Totul. În fotbal e vorba de diferite unghiuri, traiectorii, viteze.
Înţeleg totul în mintea mea. Aşa ai ajuns în echipă.
Nu înţelegi? Asta e prima dată în viaţa mea
- când aţi fost mândri de mine! - Nu e adevărat.
Ba da, şi nu vroiam să credeţi
că sunt aşa datorită puterilor.
Vroiam să credeţi că eu am făcut asta.
Deci ne-ai minţit?
De ce nu eşti mai nervos?
Ce? Sunt. Într-un fel.
E complicat să fii sincer când e vorba de puterile noastre.
Da, dacă ar afla şi alţi oameni,
dar e vorba de familia noastră.
N-ar trebui să avem secrete.
Iar tu n-ar trebui să-ţi foloseşti
- abilităţile pe terenul de fotbal! - De ce nu?
E un avantaj necinstit. Se numeşte trişat. Tată!
- Gata cu fotbalul. - Până când?
Până când ori îţi pierzi puterile sau... pentru totdeauna,
- care vine prima. - Nu, nu e cinstit.
Nu părăsesc echipa. Nici gând!
- Jim. - Ce?
Toată lumea din familie îşi foloseşte puterile. Şi eu fac la fel.
Şi vă mai miraţi de ce nu vroiam să ştiţi?
Ai fost de mare ajutor.
M-ai susţinut grozav.
- Eu... - Ştii ceva? Îmbracă-te.
O să întârziem la recepţie.
Priveşte lucrurile aşa: cel puţin acum ştim motivul
pentru care J.J. nu obţinuse puteri pentru că... Are puteri.
Nici măcar nu a putut să ne spună despre ele.
Ce spune asta despre noi, ca părinţi?
Ca părinţi, avem de-a face cu o situaţie complet nouă.
Trebuia să o prindem acum câteva zile.
I-am pierdut urma.
Nu avem cum s-o urmărim până când îşi foloseşte iar puterile.
De fapt, cred că... am găsit-o.
Rebecca.
Slavă Domnului că eşti bine.
Eram îngrijorat.
Ar trebui să fii.
Jefuirea farmaciilor... Uciderea oamenilor nevinovaţi... pentru ce?
Îmi vreau viaţa înapoi.
Vreau să fiu normală iar. Acele pastile nu funcţionează.
Nimic nu funcţionează.
Trebuia să vii la mine. Puteam să te ajut.
- Închizându-mă iar? - Rebecca.
Poate că asta sunt eu acum,
dar cel puţin te pot opri ca să nu mai faci asta nimănui.
Duceţi-o înapoi în dormitor şi... Faceţi-o în linişte.
Salvarea vieţilor a fost mereu piatra de temelie
a cercetărilor Global Tech.
Milioane de oameni de pe glob
au fost vindecaţi de afecţiuni debilitante...
Şi au mers mai departe pentru a trăi o viaţă sănătoasă şi productivă.
Sunt aşa de norocoasă că fac parte
din această moştenire în desfăşurare
cu propria mea cercetare despre această plantă extraordinară,
trilsettum coronis...
Pune-o în spate.
O specie al cărui ADN e foarte diferit.
Dumnezeule. E un cutremur.
E primul cutremur pentru mine.
Şi deja s-a terminat.
Toată lumea e bine?
Dumnezeule.
Spune-i lui Stephanie că vin imediat.
Rebecca, opreşte-te! Nu vreau să te rănesc.
Doar... vreau să vorbesc cu tine. Cum de mai poţi sta în picioare?
Ar trebui să fii la morgă după ce ţi-am făcut.
Da, păi, ne asemănăm mai mult decât crezi.
Foarte improbabil.
Eşti unul dintre noi, nu?
Şi pe tine te-au prins.
Unul din cine? Cine ne-a prins?
Dacă poţi avea încredere în mine,
te pot ajuta să găseşti răspunsurile pe care le cauţi.
Nu mă poţi ajuta. Pleacă.
Nu pot face asta.
Te rog. Ai încredere în mine.
Nu.
Normal că ar trimite pe cineva cu puteri.
E singurul mod prin care au impresia că mă pot prinde.
Bună, Olivia.
Directorul Ackerman a vorbit cu Dl Robbins azi
despre o relaţie necuvenită pe care o are cu o elevă.
Megan nu ştia nimic.
Olivia, îmi cer scuze că te-am trădat,
- dar încercam să te protejez. - Nu ştii nimic.
Profita de tine, Olivia.
Întâlnindu-se cu mama mea?
Când?
Poate că tu ai familia perfectă,
dar pentru mine, să-mi văd mama fericită
şi să fie un tip de treabă în viaţa noastră a însemnat ceva...
Până s-au despărţit.
Mă ducea la cafenea în acea zi pentru a-şi lua rămas bun.
A fost mereu aşa de drăguţ cu mine,
cum am sperat că ar fi un tată.
Regret enorm, Olivia.
N-am ştiut.
Acum e umilit,
şi toţi cred că fac sex cu profesorul meu,
deci mulţumesc enorm că ai încercat să mă protejezi.
Olivia, îmi pare rău! Eu...
Jim. Jim. Jim, mă auzi?
Iubitule. Iubitule, deschide ochii.
Nu aş folosi cuvântul ăsta.
Cine ţi-a făcut asta?
Steph, trebuie să ştii ceva.
J.J. nu e singurul care a minţit...
Scuze.
Sigur eşti bine?
Da, sunt bine... Sunt bine. Mă simt perfect. Promit.
Bun. Acum pot să mă înfurii pe tine.
De ce nu mi-ai spus că sunt şi alţii ca noi?
Părea mult de asimilat...
Şi nu vroiam să-ţi faci şi mai multe griji.
Sunt cercetător, Jim.
Pot accepta că lumea e plină de lucruri ciudate şi inexplicabile.
De ce a venit la Global Tech?
Nu, n-a venit la Global Tech. Ci la Volson.
Am studiat munca unui cercetător, Douglas Volson.
Făcea experimente cu mutaţii pe cromozomi, ca ai noştri.
Ia uite cine păstrează secrete.
Volson e mort.
Şi cercetarea lui a fost pusă la naftalină.
Rebecca nu cred că ştia.
Indiferent cine ar fi acest Volson şi orice ar fi făcut
a fost în mod clar periculos. Trebuie să renunţi.
Toată lumea e periculoasă...
De la cercetătorii răzvrătiţi, la infractorii cu superputeri,
chiar şi infractorii obişnuiţi.
Şi nu putem controla asta.
Putem controla doar cum ne descurcăm cu asta.
Şi cum ne învăţăm copiii să facă asta.
Exact.
Dle Robbins?
Daphne.
Probabil deja ştiţi asta,
eu sunt cea care a scris biletul.
M-am gândit... Eu...
V-am văzut împreună, şi apoi amândoi ziceaţi lucruri
care m-au făcut să cred...
Îmi pare foarte rău.
Să nu-ţi fie.
Să nu-ţi pară rău că ai avut grijă de amica ta.
Şi eu încercam să fac asta.
Dar... încă puteţi.
Încă puteţi avea grijă de Olivia.
Nu.
Nu pot.
Încă mai am locul de muncă, dar acest gen de acuzaţii
te urmăresc multă vreme.
Presupun că amândoi trebuie să fim
ceva mai atenţi data viitoare.
Mama a zis deja că pot juca, şi dacă ai venit să mă opreşti...
N-am venit pentru asta, fiule.
Am venit să-mi cer scuze.
Urăsc că ai minţit. Urăsc asta.
Dacă am făcut ceva care te-a făcut să simţi
că nu eşti destul de bun, îmi cer scuze.
Tată, aceste puteri
şi ce pot să fac... E ca şi cum aş trăi
viaţa altcuiva... cineva grozav, cineva deştept,
cineva care am vrut să fiu mereu.
Înţeleg, mai mult decât vreau să recunosc,
dar aceste puteri... te... te şi păcălesc.
Te păcălesc să crezi că
eşti special datorită lor,
şi asta nu-i adevărat, nici corect.
Şi ce, îmi vei spune că
folosindu-le în timpul jocului diseară, de fapt trişez?
Da. Aşa e.
Te păcăleşti pe tine.
Crezi că ai nevoie de ele
să devii această persoană care vrei să fii,
dar cred că poţi s-o faci de unul singur, J.J.
Aş vrea... aş vrea ca şi tu să crezi asta.
Powell! E timpul să joci. Să mergem!
Numărul 22 la dreapta la 3! Rupeţi rândurile!
La unu!
Să ştii că, eram aşa de sigură că auzeam adevărul,
dar m-am înşelat amarnic.
Nu e mereu simplu să faci ce trebuie,
cu sau fără puteri.
Chiar asta crezi?
Nu. Nu-mi citi gândurile,
mai ales în când îţi dau sfaturi din inimă. Hai.
- Powell. - Da.
Intră. Fă-i praf.
- Hai. Grăbeşte-te. - Ce?
- Îl pun pe J.J. în meci. - Da?
- Serios? - Îl trimit acum.
Bine, toată lumea. X-jet 25 pe flanc la 1.
- Gata. - Rupeţi rândurile!
- Bravo, J.J.! - Bine.
Albastru, 25!
Set! La unu!
Pasează!
- Nu aruncă. - Ce?
- De ce nu a aruncat? - Aruncă! Hai!
Mai trebuie 18 metri.
Scuze, J.J.
Aproape reuşiseşi.
Ba nu. Tipul ăla era să-mi rupă capul.
Da, însă dacă ajungeai în colţul
terenului, erai liber în terenul de ţintă.
Mulţumesc. Îţi sunt recunoscător, tată,
însă care e regula de returnare a adidaşilor cramponaţi?
Hei, dacă ai păstrat bonul,
ai putea să-i schimbi cu adidaşi cramponaţi de baseball.
Tată!
Traducerea şi adaptarea: Phantom www.subtitrări-noi.ro