I ett land av myter och en tid av magi.
Vilar ett kungadömes öde på en ung mans axlar.
Hans namn... Merlin.
Vad vill du?
Merlin S03 E07 - The Castle Of Fyien -
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -
- Upp och hoppa! - Kan inte du hitta nåt nytt att säga?
- Vad? - Varje morgon är det samma sak.
Åh, jag är ledsen. Vad sägs om... Rör på benen?
Upp på dem?
Lata dagar?
Nej, du gillar inte nån av dem, va?
Jag går innan du bestämmer dig för att göra nåt...
Byggandet i nedre staden har försenats. Kolla så det inte upprepas.
- Jag ska se till det. - God morgon, Morgana.
- Nej Tack. - Vad är fel?
- Gwen. Hon dök inte upp i morse. - Det är inte som henne.
Jag vet. Det är konstigt. Jag hoppas inget är fel.
Oroa dig inte. Om pigan inte går att lita på, kan vi ersätta henne.
Jag är säker på hon dyker upp snart nog.
Ja säkert.
Gå till Gwens hus. Ta reda på vad som är fel. Merlin! Så fort du kan.
Ja, sire.
Gwen?
Du hittade honom, alltså.
Det var lätt. Han var precis där Morgana sa att han skulle vara.
Guinevere!
Jag hoppas du haft en trevlig resa.
Varför har du fört mig hit?
Jag har en gäst. Tänkte du ville träffa honom.
- Elyan! - Gwen!
Bror och syster återförenas. Det värmer i hjärtat.
Vad vill du oss?
Allt i sin om tid.
Varför är vi här, Elyan? Vad har du gjort?
Jag har inte gjort nåt, jag lovar.
Gwen, jag svär. Jag var i min smedja, och de bara hämtade mig.
Jag försökte stå emot, men jag drogades. Det fanns inget jag kunde göra.
- Vad vill en man som, Cenred oss? - Jag önskar att jag visste.
Du är en grym man, Cenred.
Ã„r det grymt att ge dem en stund ensam? De har mycket att diskutera.
Verkligen.
Dessutom, ju mer hon känner för sin brors belägenhet...
...ju mer gör hon för oss.
- Vad är det? - Jag hittade den hos Gwen.
- En tygbit. - Jag vet.
- Hon är sömmerska, hur är det viktigt? - Lukta på det.
- Nej, tack. - Bara lukta på det.
Vad i...
Vad är det?
- En förening av Svinört och Valeriana. - Vad?
- Jag är bara gissar. - Du kan knocka en man med det.
Eller en kvinna...
- Vart har du fört, Elyan? - Han är i säkerhet... Ännu så länge.
- Hur vet jag det? - Vi kan prata om din bror senare.
Jag vill prata om dig, och vad du kan göra för mig.
Vad skulle jag kunna göra för dig?
Du kan ge mig, Arthur Pendragon.
Jag är bara en tjänare. Jag har inget inflytande på prinsen.
Jag tror båda vet att det inte är sant.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Nog!
Du ska föra honom hit. Jag bryr mig inte hur du gör det.
Jag bryr mig bara i att det görs. Du har en vecka på dig.
- Om jag inte gör det? - Då ska jag låta dig se...
...när jag sliter ut din brors hjärta.
Vakterna såg henne lämna slottet vid vanlig tid. Efter det, ingenting.
- Varför berättar du det här för mig? - Sire, jag tror Guinevere är kidnappad.
- Kidnappad? - Jag vill ordna en sökning.
Jag tror inte det skulle vara lämpligt. Hon är bara en piga.
Hon är piga till kungens skyddsling!
Skicka en trupp till nedre stadsdelen.
- Landsbygden, Sire? - De har till kvällen.
- Far, jag kan nog inte åstadkomma... - Arthur, jag har ett rike att skydda.
Jag kan inte slösa dyrbara resurser på en tjänare, oavsett omständigheterna.
Gwen! Vart har du varit?
- Jag är ledsen, min fru, Jag var sjuk. - Är du bättre nu?
Mycket bättre, tack.
Trötta inte ut dig. Vad du än ska göra kan det säkert vänta.
Gwen!
Jag har sökt i hela staden efter dig. Arthur har varit så orolig.
Det var mycket snällt av honom. Jag var bara förkyld, inget annat.
Jag gick till ditt hus. Gwen, du var inte där.
Åh, nej...jag var...bara...
- Vem gjorde det på dig? - Ingen, det var en olycka.
- Gwen! Se på mig. - Det är bra. Jag mår bra...
- Vad jag inte förstår är hur de visste. - Om... Arthurs känslor för dig?
Det är allmänt känt att Arthur skulle offra livet för nån av sina undersåtar.
- Cenred kunde tagit vem som hellst. - Tror du verkligen det?
Vad jag vet är att du är hemma igen säker med dina vänner.
- Du behöver inte möta det här ensam. - Jo, det måste jag, Merlin.
Det är mitt problem jag kan inte dra in Arthur, och kommer inte det.
- Arthur är redan det. - Inte om jag inget säger honom.
Om Arthur var i trubbel, ville du inte han skulle komma till dig?
Det vet du att jag skulle.
Det var Fyriens slott, jag är säker.
- Jag har aldrig ens hört talas om det. - Fyrien var köpman. Han byggde slottet-
-vid Meredors hav som en utpost för handelsvägarna österut...
...men när kriget bröt ut med Carleon, torkade handeln och slottet övergavs.
- Så det är förstört nu? - Nej, det byggdes att tåla allt.
För Cenred, är det en perfekt gömma.
- Låter inte enkelt att komma in. - Det är det inte, och väl försvarat.
Jag är ledsen, skulle inte kommit till er med det här.
Du gjorde rätt. Din bror kommer inte skadas, jag lovar.
Hur kan du vara så säker?
- För vi ska rädda honom. - Vad menar du, med, "vi"?
Vi tre.
- Cenred vill se dig död. Det är därför. - Jag vet...
Cenred har viljat ha Camelots tron, så länge jag kan minnas.
Då går vi i en fälla.
Inte nödvändigtvis.
Syster!
- Är allt ordnat? - Arthur har tagit betet.
- Så han tänker rädda hennes bror? - Precis som vi trodde.
- Det är inget han inte gör för henne. - Perfekt! Han kommer alltså ensam?
Uther ger inte en armé för sån uppgift. Han rider enbart med Gwen och Merlin.
- Perfekt. Han är så gott som vår. - Och när han är död?
Då är du Uthers enda barn, vid rätt tid tar du din plats på Camelots tron.
- Far! - Mm. Vad är det?
Det är, öh...lite pinsamt. Jag drogs med i en vadhållning...
- ...och jag förlorade. - Arthur, du vet hur jag ogillar spel.
- Jag vet. Jag är ledsen. - Hur mycket är du skyldig?
- Två sidenklänningar. - Ursäkta?
Åtminstone tillräckligt mycket silke att få dem gjorda, i alla fall.
- Vilken typ av vad var det här, exakt? - Det var Morgana idé.
Borde jag gissat... Arthur, du borde veta bättre än att slå vad med Morgana.
Jag vet. Saken är den, väven inte kan erhållas i Camelot...
...så jag måste lämna staden några dagar.
Jag skulle farit, om jag var du. Låta henne vänta, då flår hon dig.
Tack, Far.
Morgana! Är du säker?
Hon har matat Cenred med information.
Hur skulle han annars veta om Arthurs känslor för Gwen?
Det går inte att förneka.
Om jag kunde säga Arthur vad jag vet...
Det kan du inte. Ditt ord mot Morganas, och hon är kungens dotter.
Jag vet.
- Hon fann Arthur svaga punkt. - Arthur kan inte offras för Gwens bror.
Nej naturligtvis inte. Vi ska rädda honom i stället.
Ska du och Arthur stjäla pojken under näsan på Cenred?
- Morgana vet inget om det här? - Nej.
Merlin! Ta vara på dig.
Glömmer du inte nåt?
- Jag tror inte det. - Men jag följer med er.
- Sa inte Arthur det? - Nej, det gjorde han inte.
Stå inte bara där, Merlin. Vi behöver en häst till.
Varför sa du inte att hon skulle med?
Varför skulle jag? Vilken skillnad gör det för dig?
- Jag tycker det är en dålig idé. - Vem vaktar mig om det blir problem?
Det gör jag.
Hon är bättre med ett svärd än du nånsin kommer bli, det vet du.
Dessutom insisterade hon.
Det slår jag vad om att hon gjorde.
- Jag vara rädd för de här skogarna. - Det har jag svårt att tro.
Min far tog mig hit när jag var pojke.
Det verkade som varje fallande löv var en bandit. Varje...vindpust...
...ett spöke.
- Man vänjer sig till slut. - Tror inte jag nånsin skulle vänja mig.
Behövs inte, du har ju mig.
Jag menar. I händelse av en attack, ser vi till varandra.
- Morgana, kan jag lita på ditt skydd. - Naturligtvis.
Gwen! Du ser till Merlin, va?
- Skaffar du lite mer ved, Merlin? - Jag trodde Morgana skulle göra det.
- Gå och se om hon är okej. - Varför skulle hon inte vara det?
Jag vet inte. Kanske finns det varg i de här skogarna.
- Det tror jag inte. - Merlin!
Åh, ja! Ja, självklart...
... Vargarna!
- Behöver du hjälp med det? - Tack.
- Vad vill du, Merlin? - Arthur sände mig, att se du var okej.
- Så omtänksamt av honom. - Han bryr sig om dig.
Gwen också! De är dina vänner, Morgana. De har alltid varit lojal mot dig.
- Varför säger du det här? - Förstår inte då nån vill skada vänner.
Nej, du bara gift dem.
Det vore bra, Merlin, om du inte lade dig i sånt som inte angår dig.
Åh, men det gör det...
...angår mig! Eftersom de även är mina vänner. Jag gör...
...vad som krävs...för att skydda dem.
Jag förväntar mig inget annat.
Sätt dig. Jag blir trött av att se dig.
Det är bra att hålla sig sysselsatta. Då tänker jag inte så mycket.
Är du orolig för, Elyan.
Jag är alltid orolig för, Elyan.
Han är en sån som aldrig landar, tänker på framtiden, föjler bara sitt hjärta.
Låter inte så illa.
Skulle det inte, om han inte alltid vara på fel plats vid fel tidpunkt.
Jag tror inte det är hans fel den här gången.
Nej... Men även om det var det, skulle jag ändå vara där för honom.
Det är vad man gör när man älskar nån, eller hur?
Om något händer dig, förlåter jag aldrig mig själv.
Oroa dig inte... Det gör det inte.
- Vad är det som är fel? - Här, låt mig.
Jag är smedsdotter, minns du väl?
Jag tror jag kan ha missat en kvist, där borta...
... Öh... Vill du att jag ska hämta den?
Cenred har valt sin gömma bra. Fyriens slottet har baksidan mot havet.
Vi är i kraftigt numerärt, underläge. Hans utkik upptäcker oss långt innan-
-vi har når grinden. Den vägen går inte. - Men det finns ingen annan väg, va?
- Jo, det finns det. - Öh, mer bönor, nån?
- Bönor? - Nej, tack.
När Carleon besegrats av far, slaget vid Denaria, flydde han till Fyriens slott-
-och segern verkade bli oss förnekade. Far visste om en labyrint under slottet.
- En labyrint? - Fyrien var girig och för att undvika-
-Camelots avgifter, grävde han tunnlar från slottet till havet. På så sätt...
...kunde han smuggla varor till riket utan att nån visste det.
Ni överföll Carleon, via tunnlarna!
Han såg oss aldrig komma. Det kommer heller inte Cenred att göra.
- De är på väg mot slottet som planerat? - Ja.
Arthur tänker ta honom på sängen.
- Vad menar du? - Han vet om tunnlar under slottet.
Det måste finnas en hemlig ingång. Sa han vart?
- Jag är ledsen, det är allt jag vet. - Då är ditt arbete inte klar, syster.
När du hittar ingången, måste du leda oss till den.
Hur då?
När du är säker på att du är ensam, kasta den på marken.
Dess magi vägleder oss.
Svårt att sova?
Om du har ett problem, varför pratar du inte med, Arthur om det?
Nej? Håll då din käft.
- Mår du bra? - Mitt ben.
- Kan du gå? - Nej, det är fotleden, du måste vila.
- Vi har inte så mycket tid. - Vi kan inte fortsätta utan henne.
- Vilka andra val har vi? Nej, nej, det är okej, jag kan gå.
Nej, det kan du inte! Det göra det bara värre.
Jag sa att jag mår bra.
Du hade tur. Kunde varit allvarligare. - Kom, Merlin, stå inte bara där.
- Är du okej? - Ja.
- Leder Morgana oss till tunnelingången? - Hon har inte svikit oss hittills.
- Då är Arthurs öde förseglat. - Om du gör ditt jobb ordentligt.
- Oroa dig inte för mig. - Det gör jag inte, tro mig.
Jag trodde du brydde dig.
Jag bryr mig bara om att Morgana tar sin rättmätiga plats på Camelots tron.
- Jag delar den önskan, Morgause. - Klart du gör.
Du tjänar ju mycket på Arthurs död.
Det förnekar jag inte. Men jag är rik och mäktig redan.
Jag gör det här bara för att behaga dig.
Är det så?
Behaga mig då.
Är du säker att vi inte borde smyga in själva slottet? Det kan vara lättare.
Nej, tunnlarna ger bättre odds. På så sätt får vi avöverraskningsdelen.
- Nej, nej, nej... - Ifrågasätter du mitt omdöme?
Nej, det är bara...en instinkt, inget annat.
Om du har en instinkt, ska vi ignorera min livstid av militär erfarenhet
Om det är en fälla? Om Cenred vet om tunnlarna?
Jag sätter livet på att han inte gör så.
Nu är vi här.
Håll ihop!
Sluta oroa dig håret, Merlin.
- Väldigt rolig! - Innebär att ingen har varit här nere.
Carleons sista tillhåll.
- Var är Morgana? - Jag är här.
Hålla ihop, alla. Vi måste fortsätta.
Tyst.
Snabbt, den här vägen.
Vi är fångade. Hur visste de att vi var här?
Det var nog min skrika. Jag är ledsen.
Ja, ja. Arthur Pendragon.
Så snällt av dig att göra mig ett besök. Se, du tog lite vänner med dig.
Åh! Lady Morgana, inte minst!
Andas inte ens på mig, ditt svin.
- Ju fler, desto bättre, tycker jag. - Det är mig du vill ha, låt dem gå.
Du har rätt. Det skulle vara rättvist. Men rättvisa för dårar. För bort dem.
Jag kommer inte låta dig skada dem! De är oskyldiga! Oskyldiga?
Ingen vän till Camelot är oskyldig.
Du borde inte kommit tillbaka, Gwen. Vad tänkte du på?
Du har nog rätt. Jag borde ha lärt mig nu.
- Hoppas Arthur tänker ut nåt. - Arthur?
Prins Arthur. Jag kom med honom.
- Prins Arthur av Camelot? - Ja, Elyan, prins Arthur av Camelot.
- Varför skulle han vilja hjälpa dig? - Varför skulle han inte?
- För han är en prins, du är en tjänare. - Han bryr sig inte om sånt. Han är...
-...ridderlig. - Just det.
- Så han är så mot alla pigor i Camelot? - Nej...! Ja... Jag...
Det verkar som om saker och ting har förändrats för dig, Guinevere.
- Ja, jag antar det. - Jag är glad.
- Syster! Du är oskadd, hoppas jag. - Inte på grund av era män.
Förlåt mig. Men vi måste hålla skenet uppe.
- Vad har ni gjort med Arthur? - Han är säkert inlåsta.
- Varför inte bara döda honom nu? - Vad kallblodig du blivit.
Prinsen är fortfarande användbar. Han kan Camelots försvar mest av alla.
- Arthur kommer aldrig berätta nåt. - Cenred har sina metoder.
Jag förstår inte varför vi inte är döda redan.
För att Cenred vill tortera mig först och ta reda på vad jag vet.
- Är du inte rädd? - Nej...inte det minsta.
Jag förstår inte. Hur kan man inte vara rädd för smärta?
Jag är rädd för smärta. Men det kommer inte att bli nån.
Jaha, så...du går in nån form av trans?
Vad pratar du om?
Det blir inget för...
...vi ska fly från den här smutsiga cellen och rädda de andra.
- Du har en plan. - Inte precis.
- Du är arg på mig, eller hur? - Lite.
- Var har du varit, Elyan? - Här och där.
Det har gått fyra år sedan du försvann-
-inte så mycket som ett ord. Du kunde ju ha varit död.
Jag ville komma i kontakt. Det blev bara aldrig rätt tillfälle.
Så när vår far dog, var inte rätt tillfälle heller?
Jag är ledsen.
Jag har inte varit mycket till hjälp.
Prinsen har rymt!
Jag är så ledsen. Jag önskar jag visste var han var, men... Åh, där är han.
Undren upphör aldrig.
- Några idéer? - Bara den här.
Hej igen!
Jag kommer att njuta av det här.
Vet du vad ditt problem är? Full mun och inga byxor!
- Mår ni bra... Vart är Morgana? - Ja!
- Jag trodde att hon var med dig. - De måste hålla henne nån annanstans.
Ta med Gwen och Elyan. Vakta dem med ditt liv
- Du då? - Jag ska hämta, Morgana.
- Nej, det är för farligt. - Ledsen. jag går inte utan henne.
När ni är vid hästarna, rid raka vägen till Camelot. Vänta inte. Lova det...!
Jag lovar.
Elyan! Se till, Gwen. Jag springer efter honom.
- Lycka till. - Ni med.
- Arthur! - Du skulle dödat honom när du kunde.
Han kommer inte komma långt. Mina män tar honom enkelt.
- Cenred, om han flyr... - Oroa dig inte, syster...
...du är som familj åt vår modiga prins.
Han lämnar inte platsen utan dig. När han kommer, väntar vi.
Sedan, Lady Morgana, måste du spela din roll väl.
Om jag inte gör det?
God kväll!
- Det är nära nog. - Snälla, skada mig inte.
Ett steg till, och hon dör.
Du är feg, Cenred. Har du alltid varit.
Det är fegisar som överlever, Arthur. Lägg ner ditt svärd.
Gör som han säger.
Du verkar förvånad.
Knappast! Jag vet vad du är kapabel till.
Åh, du har ingen aning.
Mår du bra? Kom igen.
Merlin, vad fasen gör du här?
- Jag tänkte du kanske behövde hjälp. - Stick härifrån, nu.
- Jag kan inte fortsätta! - Vad är det för fel. Oro för vännerna?
- Min fotled! - Morgana, jag vet vad du försöker göra.
- Du vet ingenting! - Vad är det för fel?
Min fotled!
- Vad gör du? - Jag gillar det inte mer än du gör.
Kom igen, Merlin!
Sa jag inte ni skulle rida mot Camelot.
Du må vara en prins, men jag måste inte alltid gör som du säger.
Inte illa!
Övning ger färdighet. Antar jag.
- Vad ville Cenred dig? - Han försökte få fram information.
- Jag sa inget.
Det förstår aldrig män som Cenred.
Camelot byggdes på förtroende och lojalitet.
Det kommer aldrig att besegras, så länge vi håller fast vid de idealen.
Kom in.
- Vad är det? - Två sidenklänningar...
-...om din far frågar några frågor. - Vart har du fått dem ifrån?
Låt oss säga de inte kommer saknas, en dag eller två.
- Hur har, Elyan ordnat in sig? - Riktigt bra.
Han har ässjan igång och en boplats.
Han uppskattar verkligen all hjälp du givit honom.
Var det nåt annat?
Jag ville bara säga tack...
...för att du fick min bror tillbaka.
Det betyder mer för mig än jag kan säga.
Det är som du sa, Guinevere...
...det är vad du gör när man älskar nån.
Han måste bestämma sig om ett uppdrag.
Jag kom till Fiskarkungens område och hitta den gyllene treudden.
Kunde du inte valt nåt lite enklare?
Ge den här till prinsen som ett tecken på era lyckönskningar.
- Det är ett av Phoenix ögon! - Varar det här länge, dör, Arthur.
- Jag måste leta efter honom. - Du behöver hjälp.
Så, magin har anlänt.
När han inte återvänder, tar hans syster plats som ensam tronarvinge i Camelot.
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -